УХВАЛА

23 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 331/1664/22

провадження № 51-6125 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 лютого 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 травня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 лютого 2024 року повернуто заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2022 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 травня 2024 року вказана ухвала суду першої інстанції змінена, визнано, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2022 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при ухвалені судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Однак ОСОБА_4 не вказав у чому конкретно з огляду на положення ст. 438 КПКУкраїни полягають такі порушення при розгляді судами першої та апеляційної інстанцій в порядку, передбаченому статтями 459 - 467 КПК України, заяви за нововиявленими обставинами, що були б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, та не навів обґрунтування своїх доводів у цій частині.

Усуваючи недоліки касаційної скарги в цій частині, обвинуваченому варто врахувати, що за змістом статей 459 - 467 КПК України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути. Предметом судового розгляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами виступає не обвинувальний акт (висунуте особі обвинувачення), а судове рішення, яке набрало законної сили.

Також, обвинувачений не вказує про конкретні порушення закону, допущені апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на ст. 419 КПК України.

Крім того, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, в порушення вищевказаних положень касаційна скарга не містить сформульованої вимоги до суду касаційної інстанції щодо того, яке рішення має ухвалити Суд за наслідками розгляду касаційної скарги.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою обвинуваченого.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу обвинуваченого слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 лютого 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 травня 2024 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3