Провадження № 1-кс/712/5862/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси внесене в кримінальному провадженні № 0000323 від 14.08.2024, старшим слідчим в ОВС СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_7 та погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЄС не являється, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1141 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 .

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Юрківка Уманського району Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Встановлено, що Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

У відповідності до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» від 21.06.2018 № 2469-VIII (далі Закон «Про національну безпеку») визначено, що національна безпека України це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

У відповідності до п. 2 ст. 1 Закону «Про національну безпеку», воєнна безпека це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності і демократичного конституційного ладу та інших життєво важливих національних інтересів від воєнних загроз.

Згідно п.п. 44-45 рішення Ради національної безпеки та оборони України від 14.09.2020, основним завданням у сфері воєнної безпеки є розвиток потенціалу стримування. Безумовним пріоритетом є боєздатні Збройні Сили України, підготовлений і вмотивований військовий резерв та ефективна територіальна оборона, які у поєднанні зі спроможностями інших органів сектору безпеки і оборони здатні завдати таких неприйнятних для противника втрат на землі, у повітрі, на морі та у кіберпросторі, що унеможливить реалізацію його агресивних намірів. Держава врахує уроки гібридної агресії проти України, бойових дій на Близькому Сході у нових доктринальних підходах до забезпечення воєнної безпеки.

Пунктом 22 частини III Стратегії забезпечення державної безпеки, ухваленої рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 16.02.2002 (далі Стратегія) визначено, що державна політика у сфері державної безпеки спрямовується на попередження, своєчасне виявлення і запобігання зовнішнім та внутрішнім загрозам державній безпеці України, припинення розвідувальних, терористичних, диверсійних та інших протиправних посягань спеціальних служб іноземних держав, а також організацій, окремих груп та осіб на державну безпеку України, усунення умов, що призводять до цих загроз та причин їх виникнення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-ХІІ (далі Закон) Збройні Сили України (далі ЗСУ) це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення. У системі Державної прикордонної служби України є також навчальні заклади, науково-дослідні установи, підрозділи спеціального призначення та органи забезпечення. Відповідно до ст. 2 цього ж закону, однією з функцій Державної прикордонної служби України є охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму. Відповідно до ст. 14 цього ж закону, до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Відповідно до ст. 19 цього ж закону, на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються обов`язки: припинення будь-яких спроб незаконної зміни проходження лінії державного кордону України; припинення у взаємодії із Збройними Силами України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, відповідними правоохоронними органами збройних та інших провокацій на державному кордоні України, у тому числі шляхом безпосереднього ведення бойових дій; участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту на державному кордоні України, міжнародного збройного конфлікту та відсічі збройній агресії проти України шляхом безпосереднього ведення бойових дій; участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, протимінної діяльності, а також у заходах з відновлення територіальної цілісності у межах міжнародно визнаного державного кордону України; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану та інші.

Отже, з урахуванням зазначених положень законодавства, Державна прикордонна служба України є військовим формуванням.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII (далі Закон «Про оборону України») військове формування створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Збройна агресія застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України вважається збройною агресією.

Статтею 4 Закону «Про оборону України» визначено, що у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3542-XII (далі Закон «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») встановлено, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Цим же законом особливий період визначено як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктом 8 ст. 4 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

24.02.2022 президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

Після того, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України, перетнувши лінію державного кордону України, розташовану в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків.

Указані дії супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено, і наразі він діє строком до 09.11.2024.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації.

Строк проведення загальної мобілізації продовжувався відповідними Указами Президента України, затвердженими відповідним законами, наразі продовжено з 12.08.2024 на 90 діб (відповідно до Указу Президента України від 23.07.2024 № 470/2024 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23.07.2024 № 3892-ІХ).

Таким чином, особливий період на території України триває з 24.02.2022 по теперішній час.

ОСОБА_10 , будучи обізнаним про особливий період на території України, усвідомлюючи роль та значення Збройних Сил України у захисті держави та громадян від збройної агресії російської федерації, діючи з корисливих мотивів, за невстановлених обставинпогодився на пропозицію невстановленої у ході слідства особи за грошову винагороду здійснити підпал автомобіля Збройних Сил України. З цією метою ОСОБА_10 підшукав автомобіль, який перебував у користуванні військовослужбовців ЗСУ, придбав та підготував горючу речовину, з метою маскування підготував одяг, зокрема, плащ-дощовик.

Так, 13.08.2024 ОСОБА_10 на автомобілі таксі приїхав з с. Поминик Уманського району Черкаської області до с. Маньківка Уманського району Черкаської області, де близько 18 години 30 хвилин вийшов біля магазину «Файно маркет» за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 19 години 30 хвилин на території станції технічного обслуговування автомобілів (СТО) за адресою: АДРЕСА_3 , виявив автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Т5», зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 . Близько 21 години 10 хвилин, будучи вдягненим в плащ-дощовик з метою маскування своєї зовнішності ОСОБА_10 знову прибув до вказаної СТО. Дочекавшись моменту, в який, на його думку, він не буде ніким помічений, ОСОБА_10 , маючи на меті отримання грошової винагороди від невстановленої в ході досудового розслідування особи, близько 21 години 25 хвилин здійснив підпал автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Т5», зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , після чого побіг в сторону парку с. Маньківка, прослідував до супермаркету «Фора», що знаходиться за адресою: Черкаська область, Уманський район, с. Маньківка, вул. Соборна, 12, звідки близько 21 години 40 хвилин автомобілем таксі відправився до с. Поминик.

Такими діями ОСОБА_10 спричинив пошкодження автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Т5», зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та використовувався у службовій діяльності, тобто вчинив перешкоджання законній діяльності військових формувань в особливий період.

19.08.2024 ОСОБА_10 повідомлено про підозру та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду від 20.08.2024 до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід тримання під вартою на 59 діб, тобто по 17.10.2024 включно, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду від 17.10.2024 указаний запобіжний захід продовжено до 19.11.2024 включно.

Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_10 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, є фактичні дані, підтверджені зібраними у ході досудового розслідування речовими доказами і документи, відомостями, що містяться в протоколах слідчих дій, проведених у кримінальному провадженні, зокрема в: протоколі огляду місця події від 14.08.2024; протоколі огляду автомобіля від 14.08.2024; показаннях потерпілого ОСОБА_11 від 14.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_12 від 14.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_13 від 14.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_14 від 14.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_15 від 14.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_14 від 14.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_16 від 14.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_17 від 14.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_18 від 14.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_19 від 15.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_20 від 14.08.2024; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_15 від 15.08.2024; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_20 від 15.08.2024; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_18 від 15.08.2024; протоколі обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 ; показаннях свідка ОСОБА_21 від 19.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_22 від 19.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_23 від 19.08.2024; показаннях свідка ОСОБА_24 від 19.08.2024; показаннях підозрюваного ОСОБА_10 від 19.08.2024; висновку експерта № СЕ-19/124-24/12193-ФХД від 30.08.2024; висновку експерта № СЕ-19/124-24/12118-ПТ від 09.10.2024; протоколі проведення слідчого експерименту від 28.08.2024; інших зібраних у кримінальному провадженні доказах і документах.

На теперішній час є необхідність у застосуванні до ОСОБА_10 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують достатні підстави вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі: буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); може вчинити інші злочини чи продовжити злочин, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зазначені ризики на сьогоднішній день не зменшились, так як ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, не має постійного місця проживання та роботи.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і обставин, які підтверджують ці ризики, а також встановлено, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти переліченим ризикам, що не здатен забезпечити інший більш м`який запобіжний захід.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102?ІХ. У подальшому дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалась, і наразі він діє строком до 09.11.2024.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-1142, 258-2585, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою.

Завершити досудове розслідування до закінчення дії ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 , запобіжного заходу тримання під вартою, тобто до 19.11.2024 неможливо у зв`язку з необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу.

Так у даному кримінальному провадженні необхідно: отримати висновок призначеної судової молекулярно-генетичної експертизи; отримати висновок призначеної судової транспортно-товарознавчої експертизи; отримати висновок призначеної судової пожежно-технічної експертизи; провести тимчасовий доступ у ПрАТ «ВФ Україна» щодо відомостей про телефонні з`єднання з абонентського номеру ОСОБА_10 ; провести тимчасовий доступ у АТ «А-БАНК» щодо руху коштів, які надійшли ОСОБА_10 за вчинення підпалу автомобіля; оголосити кінцеву підозру ОСОБА_10 , у тому числі за ч. 2 ст. 194 КК України; допитати підозрюваного ОСОБА_10 з урахуванням нової підозри; виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України.

Інформація, яку буде отримано в результаті проведення вищезазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій надасть можливість органу досудового розслідування правильно та повно кваліфікувати злочинні дії ОСОБА_10 і дослідити обставини, які мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Проведення вказаних вище процесуальних дій триває і завершити їх до теперішнього часу не представляється за можливе з об`єктивних причин (необхідність отримання та аналізу значної кількості інформації технічного характеру, обумовлена технічними обставинами необхідність почергового призначення експертиз, велике завантаження експертів, які залучені до проведення експертиз).

Відповідно до ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.11.2024, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 19.02.2025.

На підставі викладеного, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_10 , з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, які передбачені у ст. 194 КПК України, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_10 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання з додатками та кримінального провадження, слідчий суддя робить наступні висновки.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Оцінивши додані до клопотання докази, слідчий суддя вважає доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.

19.08.2024 ОСОБА_10 повідомлено про підозру та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду від 20.08.2024 до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід тримання під вартою на 59 діб, тобто по 17.10.2024 включно, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду від 17.10.2024 указаний запобіжний захід продовжено до 19.11.2024 включно.

Відповідно до ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.11.2024, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 19.02.2025.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного закінчується 19.11.2024 року, але в судовому засіданні встановлено, що на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, в повному обсязі не відпали. До такого висновку суд приходить з урахуванням в сукупності обставин відповідно до ст. 178 КПК України, а саме, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для продовження підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Таким чином, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК, особу підозрюваного слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 грудня 2024 року включно з утриманням в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без можливості внесення застави.

При прийнятті такого рішення слідчий суддя також враховує, що мета та підстави застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були враховані слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 20.08.2024 року, а нових підстав для зміни запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 132, 176 178, 183-184, 194, 196-199, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000323 від 14.08.2024, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 11 січня 2025 року включно з утриманням в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без можливості внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному та направити начальнику слідчого ізолятора УДПС України в Черкаській області та прокурору по нагляду за досудовим слідством у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_25

Повний текст ухвали проголошено 15 листопада 2024 року о 13.30 год.