ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2957/24 Справа № 205/4995/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

09 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу в апеляційному провадженні за апеляційними скаргами прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури, обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001302 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та призначено йому покарання вигляді 13 років позбавлення волі.

Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, затримано негайно в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження з 28 травня 2018 року по 14 липня 2022 року, та з 18 липня 2024 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Внесено інформацію про засудженого ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Цивільний позов ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про стягнення на її користь моральної шкоди в розмірі 300000 грн. 00 коп. - задоволено.

Вирішено питання щодо речових доказів та розподілу судових витрат.

Не погодившись із таким вироком, прокурор та обвинувачений подали апеляційній скарги, в яких прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 152 КК України більш суворе покарання, у виді позбавлення волі строком на 15 років, а обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 фактично встановленим обставинам та дослідженим доказам.

За вказаними апеляційними скаргами було відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

09 жовтня 2024 року в ході судового засідання від захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 надійшло клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи такі вимоги тим, що суд першої інстанції ухвалюючи вирок вирішив питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності клопотання сторони обвинувачення, чим порушив права ОСОБА_8 , а також принципи незалежності та безсторонності, що є як підставою для скасування вироку в цілому так і підставою для відводу суду.

Заслухавши думку учасників з приводу поданого захисником клопотання про скасування запобіжного заходу, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином, ухвалюючи вирок та надаючи строк на апеляційне оскарження, розуміючи що строк запобіжного заходу може сплинути в період наданого строку учасникам судового провадження на оскарження судового рішення, з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі ст. 331 КПК України, суд першої інстанції мав право на вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

При цьому, оскільки станом на теперішній час вирок суду першої інстанції не набрав законної сили і має бути переглянутий в апеляційному порядку, у зв`язку із зверненням обвинуваченого та прокурора із апеляційними скаргами, обвинуваченому за вироком суду призначено покарання за вчинення тяжкого злочину у виді позбавлення волі строком на 13 років, то рішення суду першої інстанції про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0001302, за ч. 4 ст. 152 КК України до набрання вироком законної сили, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим та відповідним фактичним обставинам справи, так як наявні підстави вважати, що ОСОБА_8 в ході апеляційного перегляду може вжити заходів для перешкоджання здійснення апеляційного розгляду та переховування від суду апеляційної інстанції. При прийнятті рішення щодо відмови захиснику у задоволенні клопотання про скасування запобіжного заходу, обраного вироком суду, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обвинувачується, ступінь відповідальності, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання оскаржуваним вироком законної сили, на даному етапі провадження у кримінальному провадженні не зменшились.

Нових відомостей на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Обраний запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Враховуючи те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, а також те, що метою запобіжного заходу є подальший розгляд кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне залишити ОСОБА_8 під вартою та відмовити захиснику у задоволенні клопотання про скасування запобіжного заходу.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 331, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 у скасуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0001302, за ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4