13 вересня 2024 року Єдиний унікальний № 501/2625/24 Провадження № 1-кс/501/626/24
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2024 року м. Чорноморськ

Слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

номер справи 501/2625/24 номер провадження 1-кс/501/626/24

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 000531, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2024 року, за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працевлаштований, зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України раніше не судимий,

участь у справі приймали: прокурор - ОСОБА_6 ,

слідчий - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

10 вересня 2024 року до слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 000531, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2024 року, відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що в період часу з 23:30 год. 15 червня 2024 року до 03:00 год. 16 червня 2024 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, раніше знайомі між собою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували за місцем проживання ОСОБА_8 у приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно розпивали спиртні напої.

Під час розпивання спиртних напоїв, господар вказаного помешкання - ОСОБА_8 вийшов з приміщення кухні, та пішов спати на ліжку в приміщенні кімнати, залишивши ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в приміщенні кухні.

В подальшому, коли ОСОБА_9 вийшла на балкон і палила, ОСОБА_5 взяв кухонний ніж, спиртні напої та продукти, з якими зайшов до кімнати, в якій спав ОСОБА_8 , щоб розбудити останнього, для продовження спільного розпиття спиртних напоїв.

В цей час, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово-неприязних відносин виникла сварка із-за небажання ОСОБА_8 вживати спиртні напої, в результаті якої, ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розуміючи суспільну небезпечність, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи намір позбавити життя ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, тримаючи в правій руці кухонний ніж, коли ОСОБА_8 лежав на ліжку, наніс йому один удар ножем в область спини, в результаті якого ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва із пошкодженням внутрішніх органів, в наслідок чого на місці настала смерть останнього.

Після чого, ОСОБА_5 залишаючись в приміщенні квартири за вказаною адресою разом із ОСОБА_9 зателефонував на лінію оператора 102 та повідомив про скоєне ним вбивство.

16 червня 2024 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України за кваліфікуючими ознаками: «умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині».

16 червня 2024 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України.

18 червня 2024 року Іллічівським міським судом Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ» строком до 14 серпня 2024 року, включно.

09 серпня 2024 року Іллічівським міським судом Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ» строком до 16 вересня 2024 року, включно.

На підставі викладеного слідчій, прокурор вважають, що підозрюваному має бути продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тому, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, не перестали існувати.

Так, ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - даний ризик полягає у тому, що у підозрюваного ОСОБА_5 існує вірогідність у переховуванні, так як за даний злочин передбачене покарання у вигляді позбавлення волі; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - даний ризик полягає у тому, що на першочерговій стадії досудового розслідування є також обґрунтованим, так як підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може підшукати свідків або речові та інші докази, які створять алібі у вчиненні злочину;

ризик впливання на свідків та потерпілого, які встановлені та будуть встановлені під час проведення досудового розслідування, у вказаному кримінальному провадженні, підтверджується тим, що шляхом вмовляння, переконання чи погроз останній може вплинути на них з метою зміни показань під час досудового розслідування та, у подальшому, судового розгляді, так як жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_5 , особа не працевлаштована і без постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за корисливі злочини.

Так, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, буде продовжувати свою злочинну діяльність, може вчините інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

За вищевказаними підставами вважає, що вказані вище ризики не перестали існувати, тому більш м`який запобіжний захід не може забезпечити ефективного досудового розслідування враховуючи обставини скоєння злочину та його тяжкість.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити. Окрім, вказаного вище зазначила, що по справі призначені судові експертизи, які на теперішній час не проведені, враховуючи завантаженість експертної установи, і які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти обраного виду запобіжного заходу, пояснив щодо обставин скоєння злочину, які викладені у клопотанні та відповідають дійсності, прохав це врахувати.

Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисного, щого обраного запобіжного заходу але вважав не доведеними ризики щодо переховування ОСОБА_5 оскільки останній особисто викликав поліцію , дочекався її приїзду показав квартиру та наслідки кримінального правопорушення , дав визнавальні покази . Ризик впливу на свідків також не підтверджений оскільки ОСОБА_5 визнав свою провину та надав визнавальні покази. Прохав відмітити ,що в силу ст. 89 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 є не судимою особою. Таким чином вважав, що переховування від правосуддя через можливість призначеного покарання є єдиним ризиком який є таким ,що дає підстави застосування такого запобіжного заходу , як тримання під вартою.

Слідчій суддя вислухавши учасників судового процесу, дослідивши докази надані до клопотання приймає рішення про таке.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні у провадженні ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000531 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 червня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

16 червня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою чи не допущено безпідставне тривале розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурором та слідчим доведено, що досудовим слідством проводяться процесуальні та розшукові дії щодо встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні. На теперішній час по справі призначені судові експертизи висновки яких, не отримані, і мають суттєве значення для досудового розслідування.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для продовження застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає із практики Європейського суду з прав людини, в якій говориться про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 суд враховує характеризуючи особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність соціальних зв`язків, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Суд приймає до уваги особу підозрюваного його вік, стан здоров`я, відсутність міцність соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий, та приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого, більш м`якого запобіжного заходу неможливе, з метою уникнення ризику переховування обвинуваченого від слідства та суду.

Окрім того, суд оцінує тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується, ступінь суспільної небезпечності злочину у конкретних умовах місця і часу та враховує, особу підозрюваного ОСОБА_5 , як у вчиненні особливо тяжкого злочину, та зазначає, що тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 10 років.

При цьому, слідчій суддя враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Оскільки, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовженні строку його дії, а також прокурор у своєму клопотанні, не змінилися, суд вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, тому може переховуватися від суду, впливати на свідків, чим може перешкоджати кримінальному провадженню, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України застава судом не визначається.

Строк тримання під вартою підозрюваному слід визначити в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Висновок суду

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку слідчій суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий, прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 197, 205, 206, 309, 372 ч.15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 000531, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2024 року задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 10 листопада 2024 року, включно.

Розмір застава не визначати.

Повний текст ухвали прооголошено 13 вересня 2024 об 11:30 годині року у залі судових засідань № 4 Іллічівського міського суду Одеської області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчій суддя