Справа № 643/9017/24
Провадження № 1-кп/643/746/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , згідно зі зміненим обвинуваченням, обвинувачується у тому, що 24.07.2023 року у денний час приблизно о 13 годині 30 хвилин, точний час в ході судового розгляду не встановлено, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дій якого було продовжено Указом Президента України № 254/2022 строком на 90 діб, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де вона мешкає разом з колишнім чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скориставшись відсутністю останнього за місцем проживання, зайшла до його кімнати та помітила на підлозі електролобзик т.м. «Bosh PST 800 PEL ». В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, діючи умисно, протиправно, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала електролобзик т.м. «Bosh PST 800 PEL », вартістю згідно висновку експерта 2306 грн. 50 коп., який належить ОСОБА_7 . Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 2306 грн. 50 коп., а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні захисником обвинуваченої було заявлене клопотання про закриття кримінального провадження з підстав втрати чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і звільнення її з-під варти.

Клопотання захисника обгрунтоване тим, що з 09.08.2024 року дії усіх осіб, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна менша за 3028 гривень, мають бути кваліфіковані за ст. 51 КУпАП, тобто втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, у зв`язку з набуттям чинності Закону України 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024 року.

З огляду на викладене, позаяк розмір викраденого обвинуваченою майна не перевищує суму 3028 гривень за кожним з епіодів крадіжок, усі дії ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за відповідними частинами ст. 51 КУпАП.

З огляду на це, також просила суд звільнити обвинувачену з-під варти.

Обвинувачена у судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та також просила суд звільнити її з-під варти.

Прокурор у судовому засіданні покладалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження та дослідивши клопотання захисника про закриття кримінального провадження та обвинувальні акти у цьому кримінальному провадженні, дійшов висновку про його часткове задоволення, з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

09.08.2024 року набув чинності Закон України 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із Законом України 3886-IX ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян є дрібним викрадення чужого майна.

Однак, суд вважає, що визначаючи граничний розмір дрібної крадіжки - двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, слід виходити із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

У даному кримінальному провадженні діяння було вчинено у 2023 році.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2023 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить 2684 грн.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить 2684 грн. (1342*2).

Таким чином, гранична сума дрібної крадіжки станом на момент вчинення діяння у якому, зі змінами, обвинувачується ОСОБА_4 становила 2684 грн., позаяк діяння були вчинені у 2023 році.

Відповідно до ст. 336 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Оскільки сума викраденого ОСОБА_4 становить 2306,50 грн. суд вважає, що це кримінальне провадження підлягають закриттю, позаяк сума викраденого майна відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_4 , станом на момент вчинення цього діяння у 2023 році не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн.), а тому кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином суд дійшов висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, слід закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У зв`язку з закриттям кримінального провадження щодо ОСОБА_4 суд дійшов висновку про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовженого ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2024 року, внаслідок припинення її дії.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0002615 від 25.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти в залі суду негайно.

Речовий доказ: електролобзик Bosh PST800PEL, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутим потерпілому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченою у той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складений та проголошений 23 серпня 2024 року о 15 годині 15 хвилин.

Суддя - ОСОБА_1