Справа № 188/1334/24
Провадження № 1-кп/188/274/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000072 від 12.04.2024, що надійшла 31 травня 2024 року від прокурора Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт Петропавлівка. Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працює, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання:: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 приблизно о 12:00 у період часу з 01.06.2023 до 15.06.2023 (точні дата та час не встановлені), перебуваючи на території присадибної ділянки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , побачив дикоростучу рослину коноплі і у нього виник протиправний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для власного вживання без мети збуту.

Після чого ОСОБА_3 , переслідуючи протиправний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, з метою подальшого вживання, усвідомлюючи, що відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, на території України забороняється, у вказаний період часу руками зірвав листя із гілками та стеблами рослин коноплі, таким чином незаконно придбавши наркотичні засоби, без мети збуту, які приніс до свого сараю за адресою: АДРЕСА_2 та поклав сушитись.

27.04.2024 працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку у приміщенні сараю за адресою: АДРЕСА_2 , за присутності понятих виявлено та вилучено сухі рослині коноплі.

Згідно з висновком експертного дослідження надана на експертизу речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 83,96 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час досудового розслідування 30 травня 2024 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту; щодо покарання у виді обмеження вола на строк 1 рік та звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке правильно кваліфіковане як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту і згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Обвинувачений визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, який у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду, цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди із внесеними змінами судом та наслідки її невиконання.

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання обрана в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України і відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, враховує пом`якшуючу покарання обставину у вигляді щирого каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2023 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Кримінальним правопорушенням шкода не завдана. Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ канабіс у спецпакеті № 5910162 , який згідно з квитанцією № 279 зберігається в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 4 Синельниківського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, слід знищити.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів № СЕ-19/113-24/2501-НЗПРАП від 03.05.2024р. в розмірі 2 271,84 гривні слід на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 30 травня 2024 року уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів № СЕ-19/113-24/2501-НЗПРАП від 03.05.2024р. в розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 84 копійки.

Речовий доказ канабіс у спецпакеті № 5910162 , який згідно з квитанцією № 279 зберігається в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 4 Синельниківського РУП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1