Справа № 128/4357/24
Провадження №11-кп/801/1269/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 на ухвалу судді Вінницького районного суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року про повернення подання про вирішення питання відповідно до ст. 5, 74 КК України щодо вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 20.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, 309 ч. 2 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року відмовлено у відкритті провадження за поданням начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» ОСОБА_9 про вирішення питання відповідно до ст. 5, 74 КК України щодо вироку Калинівського районного суду міста Вінницької області від 20.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, 309 ч. 2 КК України та подання повернуто особі, яка її подала.

Мотивуючи прийняте рішення суддя зазначила, що нормами кримінального процесуального законодавства суд не наділений правом вчинення процесуальних дій, зокрема «вирішення питання відповідно до ст. 5, 74 КК України».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.

В апеляційній скарзі керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року через істотні порушення кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду у тому ж суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував положення ст. 537, 539 КПК України в тій частині, що саме на суд, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, за поданням органу чи установи виконання покарань вирішується питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги прокурора з підстав, викладених в ній та просив задовольнити.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, зазначені норми кримінального процесуального закону не дотримані, натомість висновки про повернення подання особі, яка її подала, не ґрунтуються на законі.

Як убачається з матеріалів судового провадження (а. п. 1-2), 31.10.2024 начальник Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» Олег Вітринський звернувся до Вінницького районного суду з поданням про вирішення питання відповідно до ст. 5, 74 КК України щодо вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 20.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, 309 ч. 2 КК України.

Таке подання мотивовано тим, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) та передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З огляду на зазначене кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. При цьому ОСОБА_8 засуджений за кримінальні правопорушення, за якими майнова шкода становить суму, меншу за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України має наслідком звільнення особи від покарання.

Також із подання установлено, що керівником установи виконання покарань зазначено про необхідність вирішення такого питання у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження суд мав керуватись, з-поміж іншого, принципом «Jura novit curia» (суд знає закони), який установлює, що: суд знає право; суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору.

Застосування зазначеного принципу у цьому провадженні не призводить до звуження охоронюваних законом прав та інтересів сторін, натомість його неврахування призводить до надмірного невиправданого формалізму.

Так, за змістом п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, з-поміж інших, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Також п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України визначено, що клопотання про вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК), подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Отже установивши, що вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 20.09.2021 щодо ОСОБА_8 виконується у межах територіальної юрисдикції Вінницького районного суду Вінницької області («Стрижавська виправна колонія (№ 81)»), у місцевого суду були усі підстави для відкриття провадження за поданням керівника установи виконання покарань про вирішення питання про звільнення засудженого від покарання чи пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Такі допущені істотні порушення кримінального процесуального закону завадили суду прийняти законне та обґрунтоване рішення, зокрема щодо вирішення питання про відкриття провадження за поданням керівника установи виконання покарань та відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України мають наслідком скасування ухвали з призначенням нового розгляду у тому ж суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 04 листопада 2024 року про повернення подання начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» ОСОБА_9 про вирішення питання відповідно до ст. 5, 74 КК України щодо вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 20.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, 309 ч. 2 КК України скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону.

Призначити новий розгляд подання у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: