Справа № 204/5886/24
Провадження № 1-в/204/954/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , 1984 року народження,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №595 від 04.06.2024 року, зазначено, що внаслідок впровадженого комплексного лікування в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан пацієнта залишається стабільним протягом тривалого часу, що виражається у зовні спокійній, упорядкованій поведінці, без агресивних та аутоагресивних тенденцій. Емоційно-вольових розладів не виявляє, конфліктних ситуацій не створює, продуктивна психосимптоматика (маячні ідеї особливих здібностей, стосунку, впливу) не поновлювалось. Розлади сприйняття заперечує, поведінкою не виявляє. Виявляє формальні розлади мислення у вигляді непослідовності, нецілеспрямованості, паралогічності, що є незворотними проявами ендогенного процесу. Усвідомлює прояви свого психічного захворювання, визнає його хронічний перебіг. Сформувалось формально вірне відношення до свого хворобливого стану і скоєного та позитивні соціально-терапевтичні, антиалкогольні настанови на майбутнє. За результатами оцінювання ризику насильства за шкалою HCR-2003 ризик насильства в майбутньому є «помірним». Викладене свідчить про відсутність особливої небезпеки для оточуючих. З урахуванням вищевикладеного, пацієнт за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №595 від 04.07.2024 року.

Пацієнт в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру.

Захисник в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 і просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд приходить до внаслідок впровадженого комплексного лікування в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан пацієнта залишається стабільним протягом тривалого часу, що виражається у зовні спокійній, упорядкованій поведінці, без агресивних та аутоагресивних тенденцій. Емоційно-вольових розладів не виявляє, конфліктних ситуацій не створює, продуктивна психосимптоматика (маячні ідеї особливих здібностей, стосунку, впливу) не поновлювалось. Розлади сприйняття заперечує, поведінкою не виявляє. Виявляє формальні розлади мислення у вигляді непослідовності, нецілеспрямованості, паралогічності, що є незворотними проявами ендогенного процесу. Усвідомлює прояви свого психічного захворювання, визнає його хронічний перебіг. Сформувалось формально вірне відношення до свого хворобливого стану і скоєного та позитивні соціально-терапевтичні, антиалкогольні настанови на майбутнє. За результатами оцінювання ризику насильства за шкалою HCR-2003 ризик насильства в майбутньому є «помірним». Викладене свідчить про відсутність особливої небезпеки для оточуючих. З урахуванням вищевикладеного, пацієнт за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 року, відносно ОСОБА_6 , 1984 року народження, і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру перевести його до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1