Справа № 463/8484/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1364/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.10.2024 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.10.2024 року задоволено клопотання детектива ПД ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000018 від 28.08.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.15 ч.2 ст.199, ч.2 ст.15 ч.3 ст.199, ч.3 ст.199 КК України та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку, зокрема автомобіль марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (серія НОМЕР_3 ); ключі від автомобіля марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та відчуження.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді скасувати та постановити ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання детектива та повернути арештований автомобіль.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою оскільки вважає, що накладення арешту на автомобіль марки ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та ключі від нього, є безпідставним, оскільки порушує його право на вільне володіння та розпоряджання майном, при цьому зазначає, що обшук в транспортному засобі та його вилучення відбулося без участі його власника чи уповноваженої ним особи, та клопотання про його арешт подано не уповноваженою на те процесуальною особою.

Заслухавши доповідача та пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали клопотання і доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора та адвоката, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що у даному кримінальному провадженні існує сукупність вищезазначених підстав та розумних підозр вважати, що майно вилучене 25.09.2024 року під час проведення санкціонованого обшуку, а саме автомобіля марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , що перебував у фактичному користування підозрюваного ОСОБА_9 , у повній мірі відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у ст.98 цього Кодексу, а саме це є матеріальні об`єкти, що містять або можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

ПД ТУ БЕБ у Львівській області здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000018 від 28.08.2024 року, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.2 ст.15 ч.2 ст.199, ч.2 ст.15 ч.3 ст.199, ч.3 ст.199 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16.09.2024 року, надано дозвіл на проведення обшуку у транспортному засобі марки «ВМW 750I», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення. Обшук було проведено 25.09.2024 року.

Постановою детектива ПД ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_8 від 25.09.2024 року, виявлені та вилучені речі і документи під час проведення санкціонованого обшуку, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки такі самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, в рішенні детектива вказано, що підозрюваними здійснювалося перевезення підробленої іноземної валюти у транспортному засобі марки «ВМW 750I», д.н.з. НОМЕР_1 , а тому, в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні відповідних слідчих та процесуальних дій з даним транспортним засобом.

Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання слідчого правильно встановлено те, що стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що таке майно може бути доказом до вчинення кримінальних правопорушень, тому для того, щоб запобігти можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі вказаного майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, в тому числі знаряддя вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання детектива подане з метою збереження речових доказів та відповідає вимогам закону, а слідчий суддя обґрунтовано його задоволив з огляду на подальше встановлення органом досудового розслідування обставин кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до обґрунтованого переконання про те, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити в законній силі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.10.2024 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: