Справа № 473/1103/22
Номер провадження 1-кп/473/44/2024
У Х В А Л А

іменем України

"25" липня 2024 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000043 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Олександрівка, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, на утриманні дітей не має, не судимий згідно ст.89 КК України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 24 квітня 2024 р. було надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 та оголошено його розшук.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, яке обґрунтував наявністю ризику, передбаченого ст.177 КПК України (переховування обвинуваченого від суду) та вказав, що обвинувачений тривалий час не прибував в судові засідання, не повідомляв про причини такого, ухвали про привід обвинуваченого поліцією не виконувалися, а тому останнього було оголошено ухвалою суду у розшук.

Обвинувачений та його захисник просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що обвинувачений не прибував через те, що хворіє сам та доглядає хвору матір. Обвинувачений вказав, що прибув в поліцію самостійно, оскільки йому повідомили, що він у розшуку та підтвердив, що востаннє був в суді ще в 2022 році.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує положення ч.1 ст.331 КПК України про те, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, згідно із ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даному етапі провадження обгрунтованість підозри не може бути оцінена судом, оскільки тоді суд фактично до постановлення вироку надасть оцінку доказам, що вже досліджені, та це буде свідчити про його упередженість. Тому він приймає до увагу оцінку підозри, яка існувала до направлення обвинувального акту до суду, оскільки до цього моменту її обгрунтованість стороною захисту спростована не була.

Щодо ризиків, то з переліку визначених ст.177 КПК України та зазначених прокурором в клопотанні, суд вважає доведеним ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину за ч.1 ст.122 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років. Це свідчать про підвищену суспільну небезпеку діяння, а отже про наявність ризику переховування з огляду на ступінь тяжкості можливого покарання.

Окрім того ОСОБА_4 тривалий час вже ухилявся від суду, через що і був оголошений в розшук. Востаннє в судовому засіданні обвинувачений був ще 09.11.2022 року та після цього нічого суд не повідомляв про поважні причини неприбуття, в суд не прибував. Натомість як суд вживав заходів для його виклику як смс-повідомленнями, так і поштовими повідомленнями та виносив ухвали про його привід.

З огляду на доведеність одного з ризиків, що визначені ст.177 КПК України, а також з огляду на дані про особу обвинуваченого, який не судимий, офіційно ніде не працює, майже два роки ухилявся від суду, суд вважає, що встановленому ризику можна запобігти шляхом застосування лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відсутні підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки за відсутності жодного запобіжного заходу обвинувачений тривалий час ухилявся від суду та порушив обов`язок, що встановлений п.1 ч.7 ст.42 КПК України.

Так ч.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

П.3 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

Разом із тим ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні в тому числі нетяжкого злочину, а саме за ч.1 ст.122 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років.

Тому при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так ч.4 та ч.5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього . Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 1 січня 2024 року прожитковий мінімум становить 2920 гривень, тому суд вважає, що слід визначити обвинувачениому альтернативну заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, а саме 58400 гривень.

Керуючись ст.ст.177, 178, 179, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, а саме до 25 вересня 2024 року включно в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 58400 гривень.

В разі внесення застави обвинуваченим або іншими особами покласти на обвинувачениого обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти про зміну свого місця проживання на території України.

В задоволення клопотання сторони захисту про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1