Справа № 203/2153/24
Провадження № 1-кс/0203/1532/2024
УХВАЛА

23 вересня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Терново Тячівського району Закарпатської області, Україна, громадянина України, маючого вищу освіту, який працював на посаді оперуповноваженого УКР ГУНП в Дніпропетровській області (особистий жетон 00488610), розлученого, не маючого на утриманні непрацездатних осіб, малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000818 від 11.03.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий за погодженням з прокурором з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з клопотанням про надання дозволу на затримання, справа №203/2153/24, провадження №1-кс/0203/1531/2024, в якому просить суд: застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, з утриманням його в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Управління державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області, без визначення застави.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що у ході досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000818 від 11.03.2024 року слідчим було повідомлено ОСОБА_4 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, як співорганізатор, які є особливо тяжкими у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Водночас 31.10.2022 року у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, слідчим було винесено постанову про його розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу Дніпропетровського управління ДВБ НПУ. Матеріали кримінального провадження №0000818 від 11.03.2024 року, зокрема, відносно ОСОБА_4 , були виділені в окреме провадження з кримінального провадження №0000432 від 05.04.2023 року, та ОСОБА_4 було оголошено в розшук, зупинене досудове розслідування.

Слідчий зазначив, що у ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, наявні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 не перешкоджають триманню під вартою. При цьому слідчий вказав, що встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти настанню вказаних ризиків.

Тому, посилаючись, зокрема, на положення ст. 183 КПК України, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.04.2024 року, судову справу №203/2153/24, провадження №1-кс/0203/1532/2024, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду - 30.04.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2024 року (слідчий суддя - ОСОБА_1 ), справа №203/2153/24, провадження №1-кс/0203/1531/2024, було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 36 годин для подальшого її приводу до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий - ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 , номер моб. телефону: НОМЕР_1 , строк дії ухвали визначено у шість місяців з дати її постановлення, тобто до 30.10.2024 року, включно.

19.09.2024 року на адресу суду від захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про те, що ОСОБА_4 прибув 19.09.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із метою брати участь в судовому засіданні з розгляду клопотання, та просила повідомити їм час та дату проведення судового засідання.

Вказана заява сторони захисту була передана слідчому судді для розгляду - 23.09.2024 року.

Судове засідання з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 було призначене судом на 14:00 годину 23.09.2024 року, в яке з`явились усі учасники справи.

Ухвалою суду із занесенням до журналу судового засідання від 23.09.2024 року було задоволено клопотання сторони захисту про допит свідка ОСОБА_7 під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в порядку ч. 4 ст. 193 КПК України.

Під час судового засідання прокурор підтримав вимоги клопотання у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду з клопотанням пояснив суду таким чином, як про це вказано вище. Прокурор вважає, що ризики, на які посилається слідчий у клопотанні є доведеними, та повідомлення про підозру є обґрунтованим. Також прокурор пояснив, що 19.09.2024 року досудове розслідування було відновлене та всього залишилось 16 календарних днів для проведення досудового розслідування.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення та просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що ризики є недоведеними, повідомлення про підозру є необґрунтованим, не доведена вина підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються жодними доказами, а ті, що містяться в матеріалах справи на думку сторони захисту, є недопустимими та неналежними, не стосуються її підзахисного жодним чином. При цьому захисник наголосила, що ОСОБА_4 навпаки під час виконання своїх службових обов`язків сам викривав злочинну організацію, виконував пасивні дії, що може підтвердити свідок, який був напарником підозрюваного.

Підозрюваний під час судового засідання надав письмову заяву від 23.09.2024 року, в якій зазначив, що відповідно до КПК України, Конституції України, він не має наміру свідчити проти себе, надавати пояснення, які можуть бути використані як зразки для проведення експертизи. Водночас підозрюваний підтримав свого захисника невербальним засобом спілкування, а саме шляхом стверджувального хитання головою.

У ході судового засідання судом був допитаний свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заступник начальника відділу ГУНП в Дніпропетровській області. Свідок показав, що він перебував у трудових відносинах з підозрюваним десь у період з 2020 року по 2022 рік. Вони працювали разом з ОСОБА_4 та йому відомо, що ОСОБА_4 розробляв групу, отримував інформацію. Проте свідок не спілкувався з фігурантами групи та більше нічого не може показати.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000818 від 11.03.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000818 від 11.03.2024 року.

27.10.2022 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000547 було вручене ОСОБА_8 о 13:20 годині.

31.10.2022 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 було оголошено у розшук у кримінальному провадженні №0000547.

11.03.2024 року постановою прокурора були виділені матеріали кримінального провадження №0000432, зокрема, відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, в окреме кримінальне провадження, якому присвоєно номер - 0000818.

За змістом постанови від 11.03.2024 року про виділення матеріалів кримінального провадження у кримінальному провадженні №0000432 вказано, що постановою процесуального керівника від 05.04.2023 року матеріали кримінального провадження №0000547 від 04.08.2020 року були виділені в окреме кримінальне провадження №0000432.

11.03.2024 року постановою слідчого ОСОБА_4 було оголошено у розшук у кримінальному провадженні №0000818, досудове розслідування зупинене.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2024 року (слідчий суддя - ОСОБА_1 ), справа №203/2153/24, провадження №1-кс/0203/1531/2024, було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 36 годин для подальшого її приводу до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий - ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 , номер моб. телефону: НОМЕР_1 , строк дії ухвали визначено у шість місяців з дати її постановлення, тобто до 30.10.2024 року, включно.

19.09.2024 року підозрюваний та його захисник самостійно прибули до суду з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

За поясненнями прокурора, 19.09.2024 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000818 було відновлене.

У ході судового розгляду клопотання суд також дослідив безпосередньо листи, доручення, повідомлення, рапорти, ухвали, протоколи за результатами проведення НСРД, постанови, відзнаки підозрюваного на службі - медалі, нагрудний знак.

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, я кщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених частиною 1 статті 194 КПК України, за якою під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового засідання обставин кримінального провадження та досліджених матеріалів клопотання дає слідчому судді підстави для висновку про те, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, які є особливо тяжкими, та за вчинення яких законом передбачені покарання у виді: позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна, від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна, від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вказаного висновку слідчий суддя дійшов, з огляду на те, що підозрюваний обізнаний про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, про характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його підозрюють, вагомість доказів, отриманих у ході проведення слідчих (розшукових) дій, те, що з жовтня 2022 року підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування та суду, був оголошений у розшук. Хоча 19.09.2024 року він самостійно прибув до суду для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту, заявлені у судовому засіданні щодо необґрунтованості повідомленої підозри та недоведеності ризиків, визначених слідчим та прокурором. Оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а докази, надані стороною обвинувачення, вказують на протилежне. Крім того, сторона захисту не обґрунтувала можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та не спростувала доводи сторони обвинувачення разом з доказами, наданими суду на їх підтвердження, з урахуванням того, що підозрюваний перебував у розшуку та тривалий час переховувався від органів досудового розслідування та суду.

Тому слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Водночас суд вважає, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених пунктами 2 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Оскільки кримінальне провадження було виділене в окреме кримінальне провадження, підозрюваний перебував у розшуку, та в матеріалах клопотання не міститься жодного протоколу допиту свідків на стадії досудового розслідування, на яких міг би впливати підозрюваний. Водночас суд відхиляє як безпідставні твердження сторони обвинувачення щодо того, що у ході досудового розслідування можуть бути допитані ще свідки. Адже суд надає оцінку ризикам, які мають місце під час вирішення судом клопотання про застосування запобіжного заходу, та мають бути обґрунтованими та доведеними належними доказами.

Також, ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК України, відсутність доказів наявності у підозрюваного хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню підозрюваного під вартою, слідчий суддя доходить висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин 1, 4, 5 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Водночас, відповідно до п. п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Суд, враховуючи особу підозрюваного, який з жовтня 2022 року перебував у розшуку, проте самостійно прийшов до суду у вересні 2024 року, на момент повідомлення про підозру працював у правоохоронному органі на посаді оперуповноваженого УКР ГУНП в Дніпропетровській області, мав позитивну характеристику на службі, неодноразово нагороджувався відзнаками за сумлінне виконання своїх службових обов`язків, має постійне місце проживання, суд вважає за необхідне одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн, та є достатньою для внесення її як застави.

При цьому на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки у разі внесення застави, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З огляду на викладене, клопотання слідчого за погодженням з прокурором підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000818 від 11.03.2024 року, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування, тобто до 08.10.2024 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн, та є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього строком на два місяці з дня внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі або інший запобіжний захід з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 08.10.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 23.09.2024 року о 17 годині 55 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1