№ 207/1847/22
№ 1-о/207/1/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами у кримінальному провадженні № 0000314 за звинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, розлучений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.12.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим терміном 2 роки. Вирок набрав законної сили 02.01.2017 року;

- 23.11.2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим терміном 3 роки. Вирок набрав законної сили 24.12.2016 року;

- 04.10.2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 71, 72 частково приєднано 1 місяць за вироком Заводського районного суду від 02.12.2016 року, до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі, вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.11.2016 року виконувати самостійно;

- 18.06.2019 року Лозовським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарань за вироком Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2018 року, до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі; звільнився 05.11.2021 року з ДУ «Вільнянська ВК № 20 після відбуття строку покарання;

- 05.07.2022 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162 КК України 6 місяців обмеження волі, ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 12.12.2018 року у виді 04 років позбавлення волі; остаточно до відбування 4 роки 3 місяці позбавлення волі; вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.02.2023 року, вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 05.07.2022р. скасовано, ухвалено новий вирок, яким засуджено до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст 71 КК України, за сукупністю вироків, призначено покарання до відбуття - 3 роки 9 місяців позбавлення волі; Постановою Верхового Суду від 26.02.2024 року вирок Дніпровського апеляційного суду від 13.02.2023 року змінено, виключено з вироку посилання про призначення покарання на підставі ст. 71 ч.1 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 12.12.2018 року, вважати засудженим за ч.1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі;

звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2024 до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про перегляд вироку від 16.02.2023 року Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за нововиявленими обставинами, у якій він просить переглянути за нововиявленими обставинами зазначений вирок суду в частині призначеного остаточного покарання і ухвалити в цій частині новий вирок без застосування норм ст.71 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін. Забезпечити йому право на захист шляхом користування правовою допомогою захисника за рахунок держави.

Заяву обґрунтовує тим, що у відповідності до вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.02.2023 ОСОБА_4 засуджено за вказане кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України і призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України призначене покарання поглинуто покаранням, призначеним за вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.02.2023 року у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, і за сукупністю злочинів, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. ОСОБА_4 відбуває призначене покарання з часу його затримання, тобто з 12.04.2023 року, згідно рапорту про затримання.

Однак станом на день судового розгляду заяви про перегляд вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.02.2023 виявлено нові обставини, а саме те, що Постановою Верхового Суду від 26.02.2024 року вирок Дніпровського апеляційного суду від 13.02.2023 року змінено, виключено з вироку посилання про призначення покарання на підставі ст. 71 ч.1 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 12.12.2018 року, вважати засудженим за ч.1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі.

Підставою для скасування вироку Дніпровського апеляційного суду від 13.02.2023 року стало те, що ОСОБА_4 повністю відбув призначене йому за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.06.2019 року покарання (т.1 а.с.34). Згідно з довідкою про звільнення від 5 листопада 2021 року серії ЗАП № 07366 він відбув призначене покарання у Державній установі Вільнянська виправна колонія № 20, звідки 5 листопада 2021 року був звільнений після відбуття покарання.

Отже, на час розгляду як даного кримінального провадження, так і провадження, у якому ухвалено вирок від 13.02.2023 року, обвинуваченим було відбуто покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі за попереднім вироком, відповідно підстав для застосування ст. 71 ч.1 КК України та призначення йому остаточного покарання 4 роки 3 місяці за вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.02.2023 року не було, тому вказана обставина є підставою для перегляду вироку щодо нього із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, виходячи з приписів ч. 2 ст. 459 КПК України, за нововиявленими обставинами.

Зазначає, що вищевказані обставини є нововиявленими та впливають на правильність призначення йому покарання, зокрема застосування норм ст. 70 ч.4 КК України.

У судове засідання в приміщення суду з`явився прокурор.

Заслухавши засудженого та його захисника, які наполягали на задоволенні заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, прокурора, який просив задовольнити заяву, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах, необхідних для перевірки доводів заяви, та в межах, необхідних для визначення обвинуваченому правильного покарання, співмірного зі скоєним, суд вважає, за необхідне вказану заяву задовольнити, а вирок суду від 16.02.2023, з урахуванням виправленої описки ухвалою від 16.02.2023, скасувати в частині призначення покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, при цьому з метою призначення покарання, котре відповідатиме вимогам ст. ст. 55, 60 КК України, здійснити повне дослідження доказів та усіх обставин справи, котрі могли вплинути на розмір призначеного покарання, з огляду на наступне.

В порядку ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України, визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

В силу ч. 1. ст. 463 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Випадки, визначені ч. 3 ст. 463 КПК України, стосуються перегляду судового рішення за виключними обставинами.

Суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, якщо вони не оспорюються (ч. 4 ст. 466 КПК України).

Статтею 467 КПК України передбачено право суду скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах.

У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Згідно процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами підставою його здійснення є одна з визначених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, маючи не зняті та непогашені в установленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.

19.06.2022 року приблизно о 23 год. 00 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи на центральному залізничному вокзалім. Кам`янське, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , у залі очікування познайомився з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Спілкування продовжувалось до 03.00 год. 20.06.2022 року, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 лягли відпочивати. У цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел на повторне заволодіння майном ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою останнього.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном «TecnoPOP 2 F» 16 GB, model: B 1 g, imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 , повторно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, розуміючи, що потерпілий сприймає його як свого знайомого та довіряє йому, звернувся до ОСОБА_8 з проханням дати йому мобільний телефон «TecnoPOP 2 F» 16 GB, model: B 1 g, imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 ,обладнаний сім-картою оператора телекомунікації ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_3 (сім-карта майнової цінності для потерпілого не становить), щоб приєднати телефон до зарядного пристрою та зарядити його. При цьому реальних намірів повернути мобільний телефон потерпілому ОСОБА_4 не мав.

Після того, як ОСОБА_8 добровільно передав ОСОБА_4 мобільний телефон «TecnoPOP 2 F» 16 GB, model: B 1 g, imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновком судово товарознавчої експертизи № 2964-22 від 12.07.2022 станом на 20.06.2022становить 1529 грн. 15 коп. (одна тисяча п`ятсот двадцять дев`ять гривень п`ятнадцять копійок), ОСОБА_8 заснув, тим самим ОСОБА_4 отримав можливість розпоряджатися викраденим майном, для чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєному; пояснив, що дійсно у приміщенні зали очікування вокзалу познайомився з потерпілим, потім взяв у нього телефон, не маючи наміру повертати, а коли той заснув, пішов з телефоном і здав його до ломбарду. Повністю визнає обставини вчиненого ним правопорушення, викладені у обвинувальному акті, у скоєному розкаюється, просить не призначати йому суворого покарання.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим Лісовським , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2964-22 від 12.07.2022р. згідно якої ринкова вартість на момент вчинення кримінального правопорушення 20.06.2022 року, а саме мобільного телефоу «TecnoPOP 2 F» 16 GB, model: B 1 g, який було придбано новим 22.11.2021 року; об`єкт вважати б/у, пошкодження: тріщина в правому верхньому куті екрану, в ремонті не був, в придатному для використаня стані, складала складала 1529 грн. 15 коп. (арк.с. 22-25);

- протоколом огляду предмету від 29.06.2022 року з фототаблицею, а саме мобільного телефону «TecnoPOP 2 F» 16 GB, model: B 1 g, який добровільно для огляду надав гр. ОСОБА_10 (арк.с. 30-33);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.07.2022 року з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_9 вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 , як на особу, яка в період часу з 03.00 год. по 04.00 год. 20 червня 2022 року шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефоном, що належить ОСОБА_8 (арк.с. 40-45);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.07.2022 року з фототаблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 , як на особу, яка в період часу з 03.00 год. по 04.00 год. 20 червня 2022 року шляхом зловживання довірою заволодів його мобільним телефоном (арк.с. 46-51);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.07.2022 року з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_10 вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 , як на особу, яка 21 червня 2022 року приблизно о 07.30 год. за кошти йому продав мобільний телефон (арк.с. 52-57);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.07.2022 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 (арк.с. 86-90).

Виходячи з зібраних у справі доказів, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, повністю доведеною і кваліфікує його дії відповідно за ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд враховує, що при призначенні розміру покарання обвинуваченому за вироком від 16.02.2023 року у вигляді 3 років позбавлення волі було враховано наявність вже призначеного йому покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі вироком Дніпровського апеляційного суду, що надавало підстав для застосування ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, однак на даний вирок апеляційної інстанції змінено судом касаційної інстанції і призначено покарання значно м`якше як за видом, так і за розміром.

Тому, вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який повністю визнав вину та розкаявся у скоєному, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працював, згідно довідки медичного директора з амбулаторної допомоги КНП КМР Міська лікарня №1 перебуває в реєстрі у лікаря психіатра з 24.08.2022 року з діагнозом Гострий поліморфний психотичний розлад; як пом`якшуючу вину суд враховує визнання своєї вини обвинуваченим та щире каяття, обставинами, що обтяжують вину є рецидив злочину, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, поглинувши призначеним покаранням, покарання за вироком від 13.02.2023 року, зміненим Постановою Верховного Суду.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1510 грн. 16 коп. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373- 376, 459, 466, 467, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами у кримінальному провадженні № 0000314 - задовольнити.

Вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.02.2023 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, скасувати за нововиявленими обставинами та ухвалити новий вирок, яким:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, призначеним за цим вироком покаранням поглинути покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, призначене за вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.02.2023 року, зміненим Постановою Верховного Суду від 26.02.2024 року, і остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили залишити ОСОБА_4 у Дніпровській установі виконання покарань № 4 УДПС України в Дніпропетровській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання з 12.04.2024 року - згідно протоколу затримання.

Зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 покарання термін перебування обвинуваченого під вартою з часу його затримання згідно протоколу затримання по день набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1510 грн. 16 коп. на користь держави.

Речовий доказ : мобільний телефон «TecnoPOP 2 F» 16 GB, model: B 1 g, переданий на зберігання до камери схову Південного ВП згідно квитанції № 000639 повернути потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 30.06.2022 року.

Судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому КПК України для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цьому кримінальному провадженні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1