У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженні, відомості про яке 16.02.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 16.02.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Прокурором у судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2023 року ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 вересня 2023 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлене нею клопотання та вказала, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від суду, впливати на свідків та експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Також просила призначити справу до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Просив відмовити у продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді застави у сумі, що складатиме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Наголосив, що майновий стан його підзахисного є вкрай низьким, останній є безробітним, а застава у розмірі 1 200 000 грн. є занадто високою та непомірною. Разом з тим, не заперечив проти призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, доводи обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Приймаючи до уваги, що перешкод для призначення провадження до судового розгляду не має, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не встановлено, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до змісту ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний з урахуванням особи обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, не має міцних соціальних зв`язків, а також суду не надано будь-яких даних щодо наявності у нього хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, а тому існують ризики того, що він може в подальшому переховуватись від суду, тим самим ухилятися від виконання покладених на них процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Судом встановлено, що зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а наведені в доводах прокурора обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії ухвали про тримання обвинувачених під вартою.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочинів, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд вважає за необхідне продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2023 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання та визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 1 207 800,00 (один мільйон двісті сім тисяч вісімсот) грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, суд враховує при цьому обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину складає від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про його особу, тяжкістю злочину, у вчиненні якого він обвинувачується.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги вимоги п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає, що в даному випадку дійсно має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому вказаним пунктом, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, однак раніше визначений розмір застави є занадто суворим, та вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом 105 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 281 820 (двісті вісімдесят одну тисячу вісімсот двадцять) гривень, і такий буде належним чином гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178,331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 15 жовтня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 105 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 281 820 (двісті вісімдесят одну тисячу вісімсот двадцять) гривень.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу, кожного разу у визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на наступний рахунок: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , МФО 820172, код НОМЕР_2 .

Копію ухвали вручити прокурору, надіслати обвинуваченому та начальнику державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Кримінальне провадження, відомості про яке 16.02.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 серпня 2023 року о 10 год. 30 хв.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У судове засідання, яке відбудеться в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 53, викликати учасників судового провадження.

Ухвала в частині продовження сроку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1