Справа № 146/1184/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2024 р. смт.Томашпіль

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши в режимі відеоконференції в смт. Томашпіль клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155, ч.4 ст. 301-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року слідчий СВ ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернувся до Томашпільського районного суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .

Дане клопоатння мотивоване наступним.

У провадженні слідчого відділення відділення поліції №2 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000021 від 25.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Установлено, що наказом командира військової частиниА4123(по стройовій частині) № 91від 30.03.2023 року солдат ОСОБА_5 призначений на посаду радіотелефоніста 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону та зарахований до списків особового складу, та на всі види забезпечення.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно до ст. ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків

Згідно ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави-захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Згідно вимог статті 68 Конституції України,кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Досудовим розслідуванням установлено, що в грудні 2023 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ,познайомились із неповнолітніми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якими у подальшому періодично проводили спільно час та дозвілля під час якого вживали спиртні напої та достовірно знали, що останні являються неповнолітніми, та не досягли шістнадцятирічного віку.

Водночас, ОСОБА_5 усвідомлюючи що ОСОБА_9 є неповнолітньою особою, та не досягла шістнадцятирічного віку, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вчинив відносно неї злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 в грудні 2023 року у вечірній час, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 спільно із компанією своїх товаришів ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та неповнолітніми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , де проводили спільно час та вживали спиртні напої. Через певний час ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишили вказане помешкання.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, під час відпочинку та вживання спиртних напоїв у ОСОБА_5 , виник злочинний протиправний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру з метою задоволення своєї сексуальної пристрасті з неповнолітньою ОСОБА_9 .

Так, в подальшому залишивши ОСОБА_8 наодинці, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел повів ОСОБА_9 до однієї із кімнат будинку, усвідомлюючи та використовуючи вік та вразливий стан останньої, яка була об`єктом його сексуальних посягань, розуміючи, що його дії здатні спричинити моральну та фізичну шкоду розвитку потерпілої та сформувати у неї аморальні погляди, користуючись довірою ОСОБА_9 , використовуючи сприятливі умови, а саме факт регулярного спілкування, довірливе ставлення до себе, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, нехтуючи нормами моралі, встановленими в суспільстві, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, діючи умисно, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які можуть перешкодити вчиненню злочинних дій, діючи всупереч загально прийнятим моральним принципам, користуючись своїми віковими, фізичними перевагами та відсутністю фізичного супротиву з боку потерпілої, торкався грудей та статевих органів останньої, після чого задовольнив свою статеву пристрасть, вчинивши відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій.

Крім того, ОСОБА_5 , в грудні 2023 року у вечірній час, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи всупереч «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012, норм та положень, які прямо чи опосередковано стосуються прав дитини, захисту їх від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, що були ухвалені резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1998 і набули чинності 02.09.1990 та ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, направлений на виготовлення та розповсюдження, відеопродукції порнографічного характеру за участі дитини, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється неповнолітньою особою, з мотивів неповаги до існуючих в суспільстві традицій інтимного спілкування людей та принципів суспільної моралі у сфері статевих стосунків, з метою незаконного виготовлення та розповсюдження відео файлу зі сценами дитячої порнографії без мети збуту, діючи умисно, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами над ОСОБА_9 , використовуючи психічний вплив,довірливе ставлення до себе наказав неповнолітній оголити своє тіло та статеві органи та, усвідомлюючи порнографічний зміст твору, а також суспільно небезпечний характер свого діяння та його наслідки, ОСОБА_5 надав свій мобільний телефон марки «SamsungGalaxy M 23» ОСОБА_8 та попрохав останньогоздійснити відео фіксацію на нього дій сексуального характеру із ОСОБА_9 , на що ОСОБА_8 погодився тим самим вступивши у попередню змову.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправність вказаних дій, усвідомлюючи порнографічний зміст твору, а також суспільно небезпечний характер свого діяння та його наслідки діючи умисно, та спільно з із ОСОБА_5 використовуючи наданий йому мобільний телефон розпочав відеофіксацію дій ОСОБА_5 відносно неповнолітньої ОСОБА_9 , виготовивши відео файл,який відповідно до висновку експерта№ СЕ-19/102-24/7893-МЗ від 03.05.2024 належить до дитячої порнографії, тобто ОСОБА_5 виготовив дитячу порнографію.

Через декілька днів, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на площі поруч із залізничним вокзалом у АДРЕСА_1 зустрівся із неповнолітньою ОСОБА_10 та під час спілкування дістав свій мобільний телефон та похвалився останній, показавши відеозапис сексуальних дій із ОСОБА_9 , зазначивши, що вони гарно провели час. Після чого ОСОБА_5 за допомогою додатка Viber надіслав даний відео файл на телефон ОСОБА_10 , таким чином розповсюдив дитячу порнографію.

В ході досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме до 01.08.2024.

Однак у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, в тому числі розсекретити ухвали апеляційного суду на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та долучити їх до матеріалів кримінального провадження, а також виникає необхідність у порядку ст. 290 КПК України надати підозрюваному його захиснику, доступ до матеріалів досудового розслідування, та вручити обвинувальний акт, у зв`язку із чим, постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 03.09.2024 року.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_4 клопотання підтримала, попросила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання щодо продовження строку тримання під вартою. Просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою. Просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Розглянувши підстави заявленого клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду.

Крім того, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків необхідно продовжити термін дії обраного відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так як наявні у матеріалах справи дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, такий не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків необхідно продовжити термін дії запобіжного заходу обраного відносно нього у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, погодженого прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комаргород Тульчинського району Вінницької області, у межах строку досудового розслідування, до 03 вересня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 15:30 год 29 липня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1