Провадження № 1-в/761/322/2024
У Х В А Л А

Іменем України

23 серпня 2024 року

суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання начальника Лубенського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29.09.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи складало 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане подання.

Подання мотивоване тим, що вирок набрав законної сили 30.10.2020 року.

Засуджений ОСОБА_5 з 04.01.2021 року перебував на обліку Солом?янського РВ філії ДУ "Ценр пробації в м. Києві та Київській області, з 01.04.2024 року перебуває на обліку Лубенського РС № 3 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області.

Особова справа відносно гр. ОСОБА_5 надійшла 01.04.2024 року до уповноваженого органу з питань пробації та була прийнята до виконання.

Відповідно до частини першої статті 26 Кримінально - виконавчого кодексу України засуджений зобов?язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

01.04.2024 року засудженому ОСОБА_5 був направлений виклик на 04.04.2024 року до Лубенського РС № 3, за яким останній прибув та повідомив, що до даного часу штраф не сплатив, оскільки не має коштів, офіційно не працює, стабільних доходів не має, займається підробітками в селі. В результаті чого, прохає замінити несплачену покаранням у виді громадських робіт відповідно до закону.

Станом на 04.04.2024 року уповноважений органу з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу.

Відповідно до відомостей щодо джерел виплачених доходів підоблікової особи, отримані засобами єРЗ0 відповідно до Порядку надання Державною податковою службою України інформації, необхідної для забезпечення порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань згідно Наказу Міністерства юстиції України № 809/5/133 від 02.03.2021 року, гр. ОСОБА_5 протягом І кварталу 2022 року та по І квартал 2024 року ніяких доходів не отримував.

04.04.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва було направлено подання на підставі третьої статті 26 КВК України про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно засудженого ОСОБА_5 відповідно до закону.

20.05.2024 року клопотання було розглянуто та в задоволенні відмовлено.

Оскільки, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Строк давності виконання вироку у даному випадку складає два роки та закінчується 30.10.2022 року.

Враховуючи вище викладене, заявник просить вирішити питання про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення подання.

Представник органу пробації та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки строки давності виконання вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2020 року закінчились.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України «Звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку», особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строк, сплив яких є безумовною підставою звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строків давності.

Відповідно до ст.152 КВК України «Підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Також, Судова практика судів загальної юрисдикції України з питань звільнення від відбування покарання за закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є усталеною та судові рішення виносились на користь засуджених, як і за ініціативою органів пробації (кримінально-виконавчою інспекцією) так і за поданням прокуратури та ініціативою самого суду.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24.12.2015 року, розглядаючи справу №5-324 кс15, висловився про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватись із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі свідчить про ухилення його від відбування покарання.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив,що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає втому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом - судом. Адже відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема відповідно до ч.1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у чиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки їх вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана-винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно ( Постанова ВС України від 24.12.2015 року №5- 324-15 кс.)

Вище викладене свідчить, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, правові перешкоди для такого звільнення відсутні.

Враховуючи викладене подання представника органу пробації про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Подання начальника Лубенського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, щодо: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2020 року, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1