У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000332 від 10.07. 2023 року,

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000332 від 10.07.2023 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною, необґрунтованою, необ`єктивною, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Як на підставу для поновлення строку захисник посилається на те, що з коротким змістом ухвали слідчого судді він ознайомився лише 23.10.2024 року, а тому вважає що ним не пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Вказує, що слідчим під час здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_5 було допущено порушення процедури повідомлення останнього про підозру, що є підставою для скасування такої підозри.

Звертає увагу, що слідчим було направлено повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку за місцем реєстрації ОСОБА_5 де останній ніколи не проживав, про що було відомо слідчому, згодом вказане поштове відправлення повернуто відправнику та не було вручено ОСОБА_5 . Разом з тим, всупереч положенням ч. 2 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру не вручене членам родини ОСОБА_5 чи житлово експлуатаційній організації, не надіслано на електронну пошту. Що свідчить про те, що стороною обвинувачення умисно створюються обставини для того, щоб ОСОБА_5 було не відомо, що проводяться якісь слідчі дії відносно нього та він є підозрюваним у кримінальному проваджені.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

05 серпня 2024 року до слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області на дійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у якій захисник просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статі 368-5 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000332 від 10 липня 2023 року.

Відмовляючи у задоволені скарги, слідчий суддя зазначив, що на виконання вимог статті 278 КПК України органом досудового розслідування вжито всіх належних заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 30 квітня 2024 року в день його складання, та він набув статусу підозрюваного у встановленому законом порядку, а тому скарга захисника необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд встановив наступне.

Апелянт захисник ОСОБА_4 просив розглядати апеляційну скаргу без його участі.

Від прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги захисника без його участі в письмовому проваджені.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Щодо клопотання про поновлення строку, апеляційний суд зазначає наступне. Так, за змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчим суддею за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 була постановлена 17 жовтня 2024 року. В той же час апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції захисником ОСОБА_4 подано 26 жовтня 2024 року, тобто з пропуском, встановленого ст. 395 КПК України, п`ятиденного строку на оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, захисник ОСОБА_4 приймав участь в судовому засіданні 17.10.2024 року та не був присутній під час проголошення судом вступної та резолютивної частини ухвали. Судом повний текст ухвали слідчого судді було направлено захиснику 22 жовтня 2024 року.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого, які викладені в клопотанні захисника ОСОБА_4 , колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Що стосується суті прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд приходить до наступного.

Інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, а також вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470 від 16 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368-5 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника Київського та ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відносить його до військових посадових осіб на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та у розумінні пункту 1 Примітки до статті 386-5 КК України особою, уповноваженою на виконання функцій держави, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, став на шлях злочинної діяльності та у період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2023 року, набув у розумінні пункту 2-4 Примітки до статті 368-5 КК України активів вартістю 45697408,75 гривень, що більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статті 368-5 КК України, - набуття особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи.

Під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, органом досудового розслідування здобуто достатньо даних, які свідчать про те, що ОСОБА_5 у період часу з 23 грудня 2019 року по 11 травня 2023 року прямо чи опосередковано через своїх близьких родичів та довірену особу набув право на грошові та матеріальні активи, загальною вартістю 45697408, 75 гривень. За викладених обставин, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за статтею 368-5 КК України.

30 квітня 2024 року на підставі пункту 3 частини першої статті 276, частини першої статті 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368-5 КК України в кримінальному провадженні №0000332.

Підозрюваний ОСОБА_5 на виклики до органу досудового розслідування не прибуває, за повістками слідчого не з`являється, місце його перебування невідомо. За отриманою інформацією встановлено, що підозрюваний 16 лютого 2023 року виїхав за межі України.

Враховуючи, що місце перебування підозрюваного невідоме та є всі підстави вважати, що останній переховується від органів досудового розслідування, постановою слідчого у цьому кримінальному провадженні від 01 травня 2024 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

За матеріалами клопотання вбачається, що 16 травня 2024 із кримінального провадження №0000332 від 10 липня 2023 року виділено матеріали досудового розслідування за фактом набуття ОСОБА_5 , як особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи, що охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368-5 КК України (кримінальне провадження №0000470 від 16 травня 2024 року).

Відмовляючи у задоволені скарги захисника, слідчий суддя встановив, що на виконання вимог статті 278 КПК України органом досудового розслідування вжито всіх належних заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру від 30 квітня 2024 року в день його складання, та він набув статусу підозрюваного у встановленому законом порядку.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України, зокрема: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного Закону.

В КПК немає конкретного переліку підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак з аналізу положень статей 276 - 278 КПК можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

1. Неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру.

2. Порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру.

3. Необґрунтованість підозри.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що слідчий суддя під час розгляду скарги захисника ОСОБА_4 з достатньою повнотою перевірив існування підстав для повідомлення ОСОБА_5 про підозру, дотримання вимог процесуального закону щодо змісту повідомлення про підозру, а також дотримання вимог закону щодо строків та порядку вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру.

Як правильно встановлено слідчим суддею при розгляді скарги, при врученні повідомлення про підозру органом досудового розслідування були дотримані вимоги ст. 278 КПК України.

Відповідно до матеріалів провадження, під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 , виїхав за межі території України, після цього місце проживання або місце перебування його не відомо. ОСОБА_5 до слідчого, за викликом не з`являється, за місцем свого проживання відсутній, його місце перебування невідоме та постановою слідчого від 01 травня 2024 року ОСОБА_5 оголошений в розшук. Оскільки ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368-5 КК України було надіслано йому засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання, оскільки відомостей про адресу його фактичного проживання в органу досудового розслідування немає.

Також відповідно до пояснень слідчого ОСОБА_7 наданих ним в суді першої інстанції, встановлено, що номер телефона ОСОБА_5 , який останній вказував у офіційних повідомленнях про свої засоби зв`язку під час намагання зв`язатися з останнім був неактивний, що унеможливлювало його повідомлення та виклик до слідчого. Відомостей про фактичне місце проживання ОСОБА_5 , та місце його роботи, після звільнення з посади військовослужбовця, органом досудового розслідування не встановлено, що й зумовило направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 .

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, на думку апеляційного суду, орган досудового розслідування всіх вжив заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у передбачений частиною другою статті 135 КПК України спосіб як особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання, а тому ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, зважаючи на приписи ч.1 ст.42 та ст.135 КПК, можна дійти висновку, що дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складення такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел, що і було здійснено слідчим та підтверджується матеріалами провадження.

Крім того, Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає обов`язку і права слідчого відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання. В свою чергу, органом досудового розслідування було вчинено всі можливі передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обізнаний про пред`явлену йому підозру і про виклики його до органу досудового розслідування, у тому числі за допомогою засобів телефонного зв`язку через додатки для передавання повідомлень, однак заходів для явки до органу досудового розслідування не вжив, що свідчить про його переховування від слідства.

При цьому слідчий суддя ретельно перевірив протилежні доводи скарги захисника в цій частині та з наведенням обґрунтованих мотивів і з посиланням на наявні у матеріалах провадження данні визнав такі доводи такими, що не знайшли свого підтвердження. З цих же підстав колегія суддів відхиляє і аналогічні доводи апеляційної скарги захисника.

Крім того, слідчий суддя встановив, що зміст повідомлення про підозру відповідає положенням ст.277 КПК, а тому колегія суддів, як і слідчий суддя, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону в цій частині також не встановила.

Отже, перевіривши матеріали провадження та з`ясувавши обставини, які за законом мають значення, слідчий суддя, з наведенням докладних мотивів, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 , з чим повністю погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

З огляду на це, слідчим суддею прийнято законне і обґрунтоване рішення і підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику ОСОБА_4 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000332 від 10.07. 2023 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді