У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000003 від 19 січня 2024 року

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Офісу Генерального прокурора звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000003 від 19 січня 2024 року про накладення арешту.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що 30 липня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України.

Так, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , у невстановлений час, але не пізніше 20.01.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , обладнали підпільний цех для незаконного виготовлення алкогольної продукції та розпочали свою протиправну діяльність, яка полягала у масовому виготовлені алкогольної продукції за відсутності відповідної ліцензії, шляхом змішування спирту етилового з водою, додаванням барвників та ароматизаторів, подальшого розливу та упакування у пластикові пляшки та пакети «Bag-in-Box», з метою подальшого її збуту, а також збуті незаконно виготовленої алкогольної продукції та спирту етилового.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якої існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третіх осіб.

Завданням арешту майна зокрема є запобігання можливості його приховування, передачі, відчуження.

У ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається у тому числі, з метою спеціальної конфіскації.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого у тому числі частиною першою статті 204 цього Кодексу.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у тому числі, якщо майно було підшукано пристосовано або використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У ході допиту 13.11.2024 підозрюваний ОСОБА_3 підтвердив, що здійснював перевезення незаконно виготовленої алкогольної продукції на автомобілі «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 використовувався підозрюваними для транспортування незаконно виготовленої алкогольної продукції з метою її збуту, тобто як знаряддя вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, а отже є достатні підстави вважати що вказаний автомобіль підлягатиме спеціальній конфіскації.

Постановою слідчого від 15.11.2024 транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене вище, з метою збереження цього майна для забезпечення виконання покарання, визначеного санкцією інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, у разі ухвалення судом обвинувального вироку, реальної можливості відчуження цього майна слідчий суддя доходить висновку, що клопотання детектива підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1