В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до вимог ст.ст.381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000972 від 01.07.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з незакінченою базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 30.06.2024 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходився за адресою: м.Київ, вул. Празька,17, де познайомився з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування, у ОСОБА_2 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном марки «TECHO POP 5», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картками ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл» з мобільними номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належав малолітньому потерпілому ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_2 звернувся до малолітнього ОСОБА_3 з проханням надати йому мобільний телефон, начебто для здійснення дзвінка, на що малолітній ОСОБА_3 , довіряючи ОСОБА_2 будучи переконаним у добросовісності дій ОСОБА_2 , не здогадуючись про його протиправні наміри, добровільно передав ОСОБА_2 свій мобільний телефон марки «TECHO POP 5», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картками ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл» з мобільними номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_2 , утримуючи при собі мобільний телефон марки «TECHO POP 5», відійшов від малолітнього потерпілого та переконавшись, що останній не спостерігає за його діями зник з місця події, а майном, яким заволодів розпорядився на власний розсуд, чим завдав малолітньому потерпілому ОСОБА_3 , матеріальну шкоду на загальну суму 2282 гривні 20 копійок.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 надав прокурору письмову заяву, про те, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Також, у вказаній заяві зазначив, про його обізнаність в тому, що в разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Поряд з цим, у відповідній заяві, наявній в матеріалах кримінального провадження, захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, в тому числі підтверджено його згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Також, до матеріалів кримінального провадження долучено заяву законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 про згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотань інших учасників судового провадження, суд приходить до висновку про можливість розгляду даного обвинувального акту в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, а саме вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживанням довірою (шахрайство).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнав в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_2 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує дані про особу ОСОБА_2 , який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, не є інвалідом І чи ІІ групи, не є особою, яка досягла пенсійного віку, спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення проступку, а тому вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 190 КК України у виді громадський робіт, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначене даним вироком покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені: диски СD-R з камер відеоспостереження приміщення «Зеленої кімнати», який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження, як джерело доказів.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: