Номер провадження 1-кс/754/3198/24
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту в кримінальному провадженні №0000618, в рамках якого ухвалою слідчого судді від 19.07.2024 року був накладений арешт на легковий автомобіль марки Volkswagen моделі Polo, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , зареєстрований ОСОБА_5 , ключі від вказаного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серією НОМЕР_3 . Посилається на те, що у даному кримінальному провадженні підозру не було пред`явлено, а тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Просить скасувати накладений арешт на вищевказане майно, яким порушуються права ОСОБА_5 , як власника майна.

В судове засідання адвокат не з`явився, надав заяву про слухання клопотання ук його відсутність..

Прокурор в суді просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000618 за ст.358ч.4 КК України, а саме щодо використання завідомо підробленого посвідчення водія. Встановлено, ухвалою слідчого судді 19 липня 2024 року був накладений арешт на майно, а саме на легковий автомобіль марки Volkswagen моделі Polo, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , зареєстрований ОСОБА_5 , ключі від вказаного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серією НОМЕР_3 , посвідчення водія, оскільки вказані речі є речовими доказами.

Разом із цим, задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя послався на те, що вищевказані речі є речовими доказами, і їх збереження є необхідним для завершення досудового розслідування.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні, слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на дій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді від 19 липня 2024 року було накладено арешт на вищевказане майно, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог КПК України арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та, або, судового розгляду до процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно зі ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

З огляду на вищевикладене, враховуючи вимоги ст..3,7,24 КПК України, а також те, що за матеріалами кримінального провадження відсутні докази, що арештоване майно, а саме легковий автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу набуті кримінально правним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст..358 КК України, дане майно не є предметом кримінального правопорушення передбаченого ст..358 КК України та даного кримінального провадження, такі докази прокурором не були надані в суді, а тому слід зробити висновок про наявність підстав які свідчать про відсутність підстав продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна саме в частині легкового автомобіля марки Volkswagen моделі Polo, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Керуючись ст.ст.174,372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 липня 2014 року, зокрема на легковий автомобіль марки Volkswagen моделі Polo, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , зареєстрований ОСОБА_5 , ключі від вказаного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серією НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: