Справа № 754/8624/23
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2024 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000965 від 23 березня 2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23 липня 2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 серпня 2011 року іспитовий строк скасовано, направлений для відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі;

15 листопада 2011 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі;

30 січня 2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

30 січня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

27 квітня 2023 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000965 від 23 березня 2023 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні стороною захисту заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 09 серпня 2024 року набрав чинності закон, яким крадіжки на суму, що не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на положення ч. 2 ст. 4 КК України, згідно якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. А відтак положення закону, на які посилається сторона захисту, не можуть бути застосовані в даному випадку.

Суд вислухавши доводи сторони захисту, думку прокурора, дослідивши матеріали судового провадження приходить до наступного висновку.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_3 22 березня 2023 року приблизно о 20 год. 33 хв., перебуваючи в торгівельній залі гіпермаркету «Новус» ТОВ «Новус Україна» по вул. Г.Хоткевича, 1-А в м. Києві, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, під час дії воєнного стану, який введено з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 за № 133/2022, від 18.04.2022 за №259/2022, від 17.05.2022 за № 341/2022, від 12.08.2022 за № 573/2022, від 16.11.2022 за № 757/2022, від 06.02.2023 за № 58/2023 строком на 90 діб, до 20 травня 2023 року відповідно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, впевнившись що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає і не усвідомлює їх зміст, ОСОБА_3 22 березня 2023 року приблизно о 20 год. 45 хв. взяв зі стелажу у торгівельній залі сир "Швейцарія Елітсир 45%", вагою 0,394 кг, вартістю 184 грн. 79 коп. за 1 кг., загальною вартістю 148 грн. 00 коп. без урахування ПДВ, а також підійшов до вітрини з рибною продукцією та замовив у продавця товар "Філе лосося холодного копчення", після чого отримав від продавця пакет із товаром "Філе лосося холодного копчення", вагою 0,897 кг., вартістю 1040 грн. 31 коп. за 1 кг, загальною вартістю 833 грн. 00 коп. без ПДВ, які належать ТОВ "НОВУС-УКРАЇНА", та сховав вищевказані товари під одяг, в який був одягнений, після чого пройшовши повз розрахункову касу, не розрахувавшись за вищезазначений товар, направився до виходу з магазину "НОВУС", однак, не довів свій злочинний умисел до кінця і не зміг розпорядитись викраденим на власний розсуд з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками охорони ТОВ "НОВУС-УКРАЇНА" з виркаденим товаром.

Усього ОСОБА_3 намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить юридичній особі - ТОВ "НОВУС-УКРАЇНА", на загальну суму 981 грн. 00 коп. без урахування ПДВ.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 22 березня 2023 року закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), загальну суму 981 грн. 00 коп., вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 2 684 грн. А відтак сума соціальної пільги у 2023 році становила 1 342 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1 342 грн.

Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2023 року складали 2 684 грн.

Таким чином, оскільки вартість товару, замах на викрадення якого ставиться обвинуваченому в провину, на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому відповідне діяння перестало бути кримінально караним.

Доводи сторони обвинувачення щодо того, що положення закон в даному випадку не мають зворотної дії в часі, а відтак відсутні підстави для задоволення клопотання сторони захисту, суд відкидає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 4 КК України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Згідно положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України,закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тому наведені зміни в законодавстві мають зворотну дію в часі.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Обвинувачений в судовому засіданні надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 350, 479-2, 369-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника - задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0000965 від 23 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Речові докази у кримінальному провадженні:

1/ філе лосося, вагою 0,697 кг., сир «Швейцарія Елітсир», вагою 0,394 кг., передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Новус України» - залишити за належністю власнику ТОВ «Новус Україна»;

2/ два чеки з магазину, передані на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві згідно квитанції № 006593 - знищити;

3/ диск DVD-R - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Час оголошення повного тексту ухвали - 21 серпня 2024 року о 17 год. 40 хв.

Головуючий: