Провадження № 1-кп/679/18/2024
Справа № 679/479/23
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2024 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин Хмельницької області об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Нетішинського міського суду Хмельницької області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявили клопотання про повернення належних їм телефонів, які є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотань потерпілих.

Прокурор зазначив, що необхідність у забороні користування цими телефонами на даний час відпала, всі слідчі дії проведені.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду № 688/2835/24 від 21.06.2024 було накладено арешт на мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 7A Gem НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMЕІ: НОМЕР_3 , який належний потерпілому ОСОБА_6 з забороною останньому відчужувати та розпоряджатися вказаним майном. Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 7A Gem Blue зберігається у камері речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду № 688/2757/24 від 18.06.2024 було накладено арешт на мобільний телефон марки «IPhone 7», ІМЕІ: НОМЕР_4 , оперативна пам`ять 2 Гб, внутрішня пам`ять 32 Гб, який належний потерпілій ОСОБА_7 , з забороною останній відчужувати та розпоряджатися вказаним майном. Мобільний телефон марки «IPhone 7» зберігається у камері речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 100 КПК України речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Положеннями п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України визначено, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів ( п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно зі статтею 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин, оскільки необхідні слідчі дії стосовно вказаних мобільних телефонів на теперішній час проведені, прокурор у судовому засіданні вказав, що необхідність у забороні користування ними на даний час відпала, а отже подальше зберігання мобільних телефонів у камері речових доказів не є співмірним із завданнями кримінального провадження та може мати наслідком порушення розумного балансу між приватноправовими та публічно-правовими інтересами, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання потерпілих, передавши потерпілим належні їм мобільні телефони, які є речовими доказами по справі, на відповідальне зберігання.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 у судовому засіданні було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР 24.05.2024 за № 0000885, в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та не заперечував проти закриття кримінального провадження стосовно нього за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор вважав клопотання обґрунтованим та не заперечував проти закриття кримінального , яке внесене до ЄРДР 24.05.2024 за № 0000885, в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України провадження на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав що при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Заслухавши клопотання захисника, а також думку учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом, який надійшов до суду, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи неодноразово раніше судимим, востаннє засуджений 02.02.2024 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові, умисні кримінальні правопорушення (злочини), в умовах воєнного стану.

Так, 23 травня 2024, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину «Фінік», який розташований по АДРЕСА_2 , помітив на лавці чоловічу сумку яка належить потерпілому ОСОБА_8 , після чого в нього виник умисел спрямований на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_4 , перебуваючи в цей же день, час та місці, діючи в умовах воєнного стану, що введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із змінами внесеними Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою власного незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно здійснив крадіжку з чоловічої сумки шкіряного портмоне типу книжечка, чорного кольору вартістю 340 гри, в середині якого знаходилися грошові кошти на суму 300 грн. Після того, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на загальну суму 640 грн.

Крім того, 23 травня 2024 року в період часу з 19 год. 10 хв. по 20 год. 32 хв. ОСОБА_4 перебуваючи у міні - маркеті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по вул. Лесі Українки, с. Старий Кривин Шепетівського району Хмельницької області, реалізуючи злочинний умисел спрямований на викрадення грошових коштів з банківського рахунку AT «ПриватБанк» № НОМЕР_5 відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, за допомогою викраденої банківської картки AT «ПриватБанк» № НОМЕР_5 на ім`я потерпілого ОСОБА_8 , здійснив крадіжку грошових коштів останнього в сумі 355 грн, шляхом здійснення двох розрахунків за придбаний товар.

Внаслідок вищевказаних дій з карткового рахунку AT «ПриватБанк» № НОМЕР_5 відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_8 було здійснено несанкціоноване списання коштів на суму 355 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на загальну суму 355 грн.

Крім того, 07 червня 2024, близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи у кімнаті АДРЕСА_3 помітив на стільці мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note7» Gem Blue, який належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого в нього виник умисел спрямований на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_4 , перебуваючи в цей же день, час та місці, діючи в умовах воєнного стану, що введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із змінами внесеними Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою власного незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Note7» Gem Blue вартістю 1 683, 33 грн, в середині якого знаходилися сім-картка мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_6 вартістю 25 грн.

Після того, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 1 708, 33 грн.

Крім того, 12 червня 2024, близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи поблизу магазину «НашКрай», який розташований по просп. Незалежності, 16, м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області помітив на парапеті мобільний телефон марки «Apple iPhone» моделі «7» ( НОМЕР_7 ) який належить потерпілій ОСОБА_7 , після чого в нього виник умисел спрямований на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_4 , перебуваючи в цей же день, час та місці, діючи в умовах воєнного стану, що введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із змінами внесеними Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою власного незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Apple iPhone» моделі «7» (Al 660) вартістю 2 845 грн, в середині якого знаходилися сім-картка мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Vodafone» № НОМЕР_8 вартістю 25 грн.

Після того, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на загальну суму 2 870 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

На час, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн (3028 грн х 50%).

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах Кримінального кодексу України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2023 році на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 302,80 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала цю суму, то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 302,80 грн на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння, кваліфікувалося за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 302,80 грн за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), а за наявності інших кваліфікуючих ознак (наприклад, вчинення в умовах воєнного стану) за відповідною частиною статті 185 КК України (у даному випадку за ч. 4 ст. 185 КК України).

З 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Так, згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

У правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі 0306/7567/12 наголошується, що у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності. Зазначений підхід закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 17.09.2009 у справі «Скоппола проти Італії» зауважує, що забороняючи застосування більш суворого покарання, ніж те, що було застосовне на час вчинення кримінального правопорушення, ст. 7 Конвенції не виключає надання обвинуваченому переваги у більш м`якому покаранні, котре передбачається законодавством, яке набрало чинності вже після вчинення правопорушення. Частиною принципу верховенства права (а ст. 7 Конвенції є його важливою частиною) є очікування від суду застосування до кожного караного діяння такого покарання, котре законодавець вважає пропорційним. Накладення більш суворого покарання лише на тій підставі, що воно було передбачене на час вчинення злочину, означатиме застосування правил про наступність дії кримінальних законів у часі на шкоду обвинуваченого. Крім того, це буде прирівнюватись до ігнорування будь-якої сприятливої для обвинуваченого законодавчої зміни, що може набрати чинності перед його засудженням та під час призначення покарання, порівняно з тими покараннями, котрі держава (та й спільнота, яку вона представляє) тепер уже вважають надмірними. Обов`язок застосувати з-поміж кількох кримінальних законів той, який є найбільш сприятливим для обвинуваченого, є проясненням правил наступності дії кримінальних законів у часі, правил, котрі узгоджуються з іншим важливим елементом ст. 7 Конвенції передбачуваністю покарання.

Отже, у даному випадку має місце часткова декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становила 3028 грн (1514 х 2), а відтак суд дійшов висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжок, у яких він обвинувачується, згідно з обвинувальним актом становить 640,00 грн, 355,00 грн, 1708,33 грн, 2870,00 грн відповідно до епізодів, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент інкримінованого діяння (3028,00 грн).

Оскільки згідно з обвинувальним актом сума викраденого ОСОБА_4 майна становить 640,00 грн, 355,00 грн, 1708,33 грн, 2870,00 грн відповідно до епізодів, вказані дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за відповідною частиною Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 7 ст. 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої або пунктом 12 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 4792 цього Кодексу.

Суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 4792 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 4792 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 12 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 яке внесене до ЄРДР 24.05.2024 за № 0000885 за обвинуваченням ОСОБА_4 в частині вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що інкримінується обвинуваченому, який не заперечував проти закриття кримінального провадження з відповідної підстави.

Цивільні позови у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185 КК України не заявлені.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 98, 100, 170, 174, 284, 331, 369-372, 4792 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР 24.05.2024 за № 0000885, в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Закрити кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР 24.05.2024 за № 0000885 за обвинуваченням ОСОБА_4 в частині вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 7A Gem Blue, IMEI: НОМЕР_2 , IMЕІ: НОМЕР_3 , який знаходиться у камері зберігання речових доказів СВ Шепетівського РУП ГУНП, повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області № 688/2835/24 від 21.06.2024;

мобільний телефон марки «IPhone 7», ІМЕІ: НОМЕР_4 , оперативна пам`ять 2 Гб, внутрішня пам`ять 32 Гб, який знаходиться у камері зберігання речових доказів СВ Шепетівського РУП ГУНП, повернути потерпілій ОСОБА_7 за належністю, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області № 688/2757/24 від 18.06.2024.

Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 7A Gem Blue, IMEI: НОМЕР_2 , IMЕІ: НОМЕР_3 , до набрання ухвалою законної сили передати потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання.

Мобільний телефон марки «IPhone 7», ІМЕІ: НОМЕР_4 , оперативна пам`ять 2 Гб, внутрішня пам`ять 32 Гб, до набрання ухвалою законної сили передати потерпілій ОСОБА_7 на відповідальне зберігання.

Ухвала в частині передачі майна на відповідальне зберігання потерпілим окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом семи днів із дня оголошення ухвали. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів із дня отримання копії ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1