Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1961/23
номер провадження 1-кп/695/169/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами № 0000598 від 04.05.2023 року, № 0000180 від 21.03.2023 року, № 0001231 від 04.10.2023 року, 0000432 від 12.07.2023 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дане кримінальне провадження перебуває у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області на стадії судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що з часу обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати, існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, так як ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, які не допитані у судовому засіданні, ризик можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, так як обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений не має достатнього стримуючого стороннього впливу та міцних соціальних зв`язків, які б дисциплінували його поведінку, може іншим чином перешкоджати судовому розгляду, а тому більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну поведінку обвинуваченого неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні погодився з позицією свого підзахисного.

Суд, вирішуючи дане клопотання виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання прокурора, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя застосовує Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права. Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд при вирішенні клопотання погоджується з прокурором, що наведені ризики є дійсними та триваючими, і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, оскільки саме обраний запобіжний захід забезпечує належну процесуальні поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Розглядаючи дане клопотання суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року N° 33977/97, який у п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

При цьому суд бере до уваги, що судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, учасники процесу не допитані безпосередньо в суді, також враховує і суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суворість можливого призначеного покарання та реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений не має достатнього стримуючого стороннього впливу та міцних соціальних зв`язків. Також суд враховує, що стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджає утриманню під вартою.

Вказані обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою та є достатніми та вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Отже, заслухавши думку учасників процесу, суд, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, так як дійсно існує ризик переховування від суду з метою уникнення покарання та ризик впливу на потерпілих та свідків, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, і саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, на думку суду, забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо, а тому продовжує термін запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Дане судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі зазначеного та керуючись

ст.ст. 176, 177, 199 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 310 КК України, строком на 60 діб, а саме по 30 листопада 2024 року включно.

Головуючий: ОСОБА_1