Справа №463/7233/24
Провадження №1-кс/463/5870/24
У Х В А Л А

05 серпня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру, складене 31.05.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000073 від 06.03.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на повідомлення про підозру, складене 31.05.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000073 від 06.03.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Просить визнати незаконними дії слідчого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 , а повідомлення про підозру, складене 31.05.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000073 від 06.03.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України скасувати.

Скаргу мотивує тим, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне провадження № 0000073 від 06.03.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Львівською обласною прокуратурою. 31.05.2024 року в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Стверджуючи про незаконність оскаржуваної підозри та просячи суд скасувати таку адвокат ОСОБА_5 зазначає про те, що 31.05.2024 року слідчий ОСОБА_9 всупереч вимогам КПК України намагався вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, в межах кримінального провадження № 0000073 від 06.03.2023. Але від отримання такої останній відмовився, що відображено в повідомленні про підозру. Адвокат вважає оскаржувану підозру передчасною, оскільки у зазначеному кримінальному провадженні не встановлено всіх необхідних обставин, які б давали слідчому та прокурору правові підстави для складення оскаржуваної підозри та її пред`явлення ОСОБА_6 . Більше того, на думку адвоката, викладені у повідомленні про підозру обставини, не відповідають наявному в матеріалах кримінального провадження відео з нагрудних камер поліцейських. А тому наявні порушення норм КПК України при врученні підозри, не роз`яснення прав підозрюваному зумовлюють необхідність подачі зазначеної скарги, яку адвокат просить задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в ній, та просили таку задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти вимог скарги заперечили, просили в задоволенні такої відмовити за безпідставністю. Додатково пояснили, що за результатами проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено обставини та зібрано докази для складення та подальшого вручення ОСОБА_6 письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, ОСОБА_6 повідомлено у відповідності до ст.278 КПК України. Від отримання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 відмовився, про що наявні записи на тексті оскаржуваної підозри.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000073 від 06.03.2023, приходжу до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне провадження № 0000073 від 06.03.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

31.05.2024 року в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, якщо вони супроводжувалися насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Згідно оскаржуваної підозри інкриміноване ОСОБА_6 у підозру кримінальне правопорушення мало місце за наступних обставин. ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області, діючи в порушення вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 8, 18, 19, 23, 29, 42, 43, 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справу України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, пунктів 1, 2, 3, 6, статті 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1.2 Розділу І, п.п. 1, 2, 3, 5, 6, 7, 8 п. 2.1 Розділу ІІ, п.п. 1, 6, 7, 10, 13 п. 3.1 Розділу ІІІ, п.п. 1, 4, 5, 8 п. 4.1 Розділу ІV та п. 5.2 Розділу V Посадової інструкції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції № 1705 від 03.08.2021, ст. 1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016, п. 3 Розділу Х Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, в ніч з 03.03.2022 на 04.03.2022, перебуваючи на службі та при виконанні службових обов`язків, діючи умисно перевищив свої службові повноваження тобто вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, за наступних обставин.

Так, відповідно до дислокації сил та засобів батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП в період часу з 20:00 год. 03.03.2022 по 08:00 год. 04.03.2022, у складі наряду поліції «Омега 504» виконували службові обов`язки поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_6 , інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_10 , поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП сержант поліції ОСОБА_11 та інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_12 .

Відповідно до відомостей журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації від 03.03.2022 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП портативний відеореєстрато № 470228 закріплений за поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 .

Відповідно до дислокації сил та засобів взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування (далі ТОР) УПП у Львівській області ДПП з 21:00 год. 03.03.2022 по 09:00 год. 04.03.2022, у складі наряду поліції «Омега Т4» виконували службові обов`язки інспектор взводу № 1 ТОР УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_13 , поліцейський взводу № 2 ТОР УПП у Львівській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_14 та інспектор взводу № 2 ТОР УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_15 .

03.03.2022, близько 20:00 год. ОСОБА_6 , разом із своїми співробітниками, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заступили до виконання своїх службових обов`язків на блокпост, який розташований на перехресті вулиць Кульпарківська-Перфецького у м. Львові, у зв`язку із введенням спеціального оперативного плану «Фортеця».

В подальшому, в ніч з 03.03.2022 на 04.03.2022, близько 00:00 год., перебуваючи на блокпості, який розташований на перехресті вулиць Кульпарківська-Перфецького у м. Львові, поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_11 здійснено зупинку транспортного засобу автомобіля марки «Renault Scenic», днз. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_16 , у зв`язку із порушення комендантської годину, яка введена на території Львівської області. Пасажиром вказаного автомобіля був Міхалюньо ОСОБА_17 , який сидів на передньому пасажирському сидінні автомобіля.

Після зупинки транспортного засобу, в ході спілкування із ОСОБА_16 поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_11 , виявивши можливі ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_16 та порушення його мови, покликав для подальшого спілкування з ОСОБА_16 ще свого колегу - інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_10 .

В подальшому, в ході спілкування з ОСОБА_16 останній поводився агресивно, чинив опір, а тому з метою забезпечення особистої безпеки особи, а саме ОСОБА_16 та присутніх осіб до останнього інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_10 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами застосовано фізичну силу, достатню для затримання ОСОБА_16 . Після затримання ОСОБА_16 , невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, заведено руки за спиною ОСОБА_16 , одягнуто кайданки та покладено ОСОБА_16 на землю.

Після цього, 04.03.2022 близько 00:30 год. біля ОСОБА_16 знаходився поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 , який утримував руками ОСОБА_16 на землі, та наказав останньому лягти животом до низу та не рухатись. В цей час ОСОБА_16 повідомляє, що він прямував на вокзал за жінкою і дитиною, які є біженцями та їдуть з міста Києва.

Після цього, 04.03.2022 о 00:36 год. на місце події прибули інспектор взводу № 1 ТОР УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_13 , поліцейський взводу № 2 ТОР УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_14 та інспектор взводу № 2 ТОР УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_15 . Прибувши на місце події ОСОБА_13 , висловлюючись нецензурною лайкою, запитав у ОСОБА_16 його місце проживання та наказав надати код до його мобільного телефону для того, щоб мати змогу оглянути його мобільний телефон та перевірити чи він не являється сепаратистом. На що ОСОБА_16 повідомив, що скаже пароль до мобільного телефону після того як з нього знімуть спеціальний засіб кайданки та він встане з землі.

В подальшому, о 00:45 год. 04.03.2022 інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_10 , перебуваючи на місці затримання ОСОБА_16 , а саме на перехресті вулиць Кульпарківська-Перфецького у м. Львові утримував руками ОСОБА_16 на землі, щоб останній не пручався, а в цей час інспектор взводу № 1 ТОР УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_13 , у зв`язку із масовими повідомленнями про ДРГ, з метою обмеження зорового контакту ОСОБА_16 із спорудою УПП у Львівській області, одягнув останньому на голову капюшон куртки та замотав капюшон до голови скотчем.

Після чого до ОСОБА_16 підійшов поліцейський взводу № 2 ТОР УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_14 та висловлюючись нецензурною лайкою наказав надати код до його мобільного телефону. Отримавши код доступу до мобільного телефону працівники поліції намагались розблокувати телефон ОСОБА_16 , однак не могли цього зробити. Через декілька секунд ОСОБА_14 повторно у грубій та нестримній формі наказав ОСОБА_16 вказати код доступу до мобільного телефону, на що останній повідомив, що пароль до мобільного телефону це дата його народження, однак вводячи пароль ОСОБА_14 не зміг розблокувати мобільний телефон.

Одразу після цього, о 00:47 год. 04.03.2022 поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 , який в ході розмови між ОСОБА_14 та ОСОБА_16 знаходився позаду останнього, з метою отримання паролю до мобільного телефону ОСОБА_16 взяв його за руки, які знаходились в кайданках за спиною та силою притиснув ОСОБА_16 до землі, таким чином вигнув останньому руки за спиною, у зв`язку із чим ОСОБА_16 кричав від болі, та повідомляв, що він не відчуває рук.

Після чого всі інші працівники поліції, окрім поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 , відійшли на декілька кроків від ОСОБА_16 , а з останнім залишився тільки ОСОБА_6 . Перебуваючи за спиною ОСОБА_16 , ОСОБА_6 повторно наказав ОСОБА_16 надати пароль до мобільного телефону та не отримавши відповіді о 00:49 год. 04.03.2022, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, перевищуючи надані йому службові повноваження як працівнику Національної поліції України наніс один удар у область голови ОСОБА_18 , який в цей час продовжував сидіти колінами на землі та не чинив жодного опору. Після отриманого удару ОСОБА_16 повторно продиктував пароль до мобільного телефону, однак як повідомив ОСОБА_6 , то цей пароль являється невірним.

Через декілька секунд після цього ОСОБА_6 обійшов ОСОБА_16 , присів перед його обличчям, оскільки ОСОБА_18 продовжував сидіти колінами на землі та діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, перевищуючи надані йому службові повноваження як працівнику Національної поліції України повторно наніс близько семи ударів лівою та правою руками по голові ОСОБА_16 , вимагаючи при цьому надати пароль до його мобільного телефону, після чого опустив ОСОБА_16 головою до землі. В процесі нанесення ударів ОСОБА_16 останній просив ОСОБА_6 не бити його і вказував, що його болить голова. Після цього, о 00:55 год. 04.03.2022 ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_10 , взявши за руки та ноги перетягнули ОСОБА_16 за його автомобіль та залишили лежати на землі.

В подальшому, о 01:01 год. 04.03.2022 ОСОБА_16 просить працівників поліції, щоб його завели до туалету та зняли скотч з голови, на що ОСОБА_6 йому відмовляє, та говорить, щоб він мочився в штани. Через декілька хвилин ОСОБА_6 повторно підійшов до ОСОБА_16 , який продовжував лежати на асфальті у кайданках на руках та скотчем на голові, після чого ОСОБА_16 попросив ОСОБА_6 дозволу підвестися на ноги та встати з землі, на що ОСОБА_6 йому повторно відмовив.

Після цього, о 01:10 год. 04.03.2022 поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання нагнувся до ОСОБА_16 та вдарив його декілька разів кулаком правої руки по голові, при цьому наказав не спати і підтягнув куртку по тілу вгору, оголивши таким чином тулуб ОСОБА_19 .

Після цього, о 01:14 год. 04.03.2022 поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 , наказуючи ОСОБА_16 на необхідність закрити рот та нічого не говорити, наніс близько 2 - 3 ударів по різній частині тіла ОСОБА_16 , від яких останній кричав від болі та просить його не бити. В подальшому, не реагуючи на прохання ОСОБА_16 , ОСОБА_6 нахилився до ОСОБА_16 та знову наніс один удар лівою рукою в район обличчя та наказав мочитись в штани, після чого ОСОБА_6 піднявся та наніс ще два удари ногами по тілу ОСОБА_16 .

Продовжуючи кримінальне правопорушення ОСОБА_6 о 01:17 год. 04.03.2022 повторно підійшов до ОСОБА_16 , який продовжував лежати на асфальті у кайданках на руках та скотчем на голові, в ході чого ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_6 , що він немає чим дихати, а ОСОБА_6 в свою чергу не надав допомоги ОСОБА_20 та діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, перевищуючи надані йому службові повноваження наніс близько п`яти ударів руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_16 , в тому числі і по голові. Після цього о 01:19 год. 04.03.2022 ОСОБА_6 , намагаючись отримати інформацію про таблетки, які перевозив ОСОБА_16 повторно наніс два удари правою рукою по обличчі ОСОБА_16 , а також кулаком правої руки затулив рот ОСОБА_16 та притиснув голову останнього до землі і згодом знову наніс декілька ударів по обличчю.

В подальшому, о 01:21 год. 04.03.2022 ОСОБА_6 наказав ОСОБА_16 , який продовжував лежати на землі, піднятись на коліна. Коли ОСОБА_16 піднявся на колінах до нього підійшов поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_11 , який зняв скотч з голови та обличчя ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_6 провів огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер». За результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння результат приладу показав 1,08 проміле, у зв`язку із чим ОСОБА_11 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 233878 від 04.03.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який в подальшому скеровано для розгляду в Франківський районний суд м. Львова. Після цього о 02:00 год. 04.03.2022 з ОСОБА_16 зняли кайданки і він підвівся з землі.

За результатами розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 233878 від 04.03.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП Постановою судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_21 від 01.02.2023 провадження у справі у справі про притягнення ОСОБА_16 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вмотивованість та обґрунтованість заявлених у скарзі вимог та обставин на їх підтвердження слідчий суддя приходить до висновку, що за результатами дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000073 та оскаржуваної підозри зазначені стороною захисту обставини, які могли бути підставою для скасування повідомлення про підозру, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Процедуру здійснення повідомлення про підозру особі можна умовно поділити на три етапи: 1) етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру; 2) етап об`єктивації/вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру та його підписання; 3) етап доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийняте рішення про повідомлення про підозру (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 536/2475/14-к, провадження № 13-34кс19).

З наведеного, можна зробити висновок, що перші два етапи повідомлення про підозру, мають своїм результатом прийняття слідчим чи прокурором відповідного процесуального рішення - повідомлення про підозру, а останній етап, охоплює собою низку процесуальних дій щодо доведення інформації про таке рішення до особи, стосовно якої прийняте рішення про повідомлення про підозру, а також роз`яснення наданих їй прав.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Подання скарги на повідомлення про підозру є реалізацією підозрюваним прав, закріплених в КПК України, а саме: пунктом 16 ч. 3 ст. 42 та пунктом 10 частини 1 статті 303. Відповідну скаргу слідчому судді може подати підозрюваний, його захисник або законний представник.

В Кримінальному процесуальному кодексі України відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак, з аналізу положень статей 276 - 278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру:

-повідомлення про підозру складено слідчим, однак немає відмітки про погодження прокурором (дане повідомлення про підозру є недійсним з моменту його здійснення);

-зміст повідомлення не містить дату його складання, підпис слідчого або прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, або в повідомленні не зазначені права підозрюваного;

-підозра вручена не уповноваженою особою (підозру має право вручити тільки прокурор, у порядку, визначеному ст. 481 КПК України).

порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру:

-підставою для скасування повідомлення про підозру також є порушення порядку його вручення, (зокрема факт, що на момент вручення підозри, по кримінальному провадженню закінчився строк досудового розслідування);

-підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру (процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення уповноваженою особою).

необґрунтованість підозри:

-повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимогКПК є грубим порушенням права на захист;

-аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення;

-матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

На переконання слідчого судді при складанні підозри і її врученні органом досудового розслідування зазначені вимоги було дотримано в достатній мірі.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Перевірка повідомлення про підозру щодо обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Виходячи зі змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру положень Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.277 КПК України.

Як вбачається зі скарги захисника, вона не містить належних доводів стосовно порушення органом досудового розслідування вимог ст.ст.277, 278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» пункт 88, «Erdagozv. Turkey» пункт 51, «Cebotari v. Moldova» пункт 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Надані матеріали кримінального провадження, дають підстави вважати підозру, пред`явлену ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого судового розслідування.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає до з`ясування дотримання у ході повідомлення про підозру вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277,278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру, органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.276-278 КПК України, тому подана скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами статті 276-278,303,307 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру, складене 31.05.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000073 від 06.03.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1