У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И ЛА:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року у справі № 760/12731/24.

Клопотання мотивовано тим, що підставою для прийняття рішення про накладення арешту на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вилученого під час проведення обшуку за місцем їхнього проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2 мобільні телефони iPhone 13 Pro та скорозшивач із документами ТОВ «Слобожанське», послугувала необхідність огляду вилучених цифрових носіїв інформації та документів.

За результатами огляду даних телефонів та документів інформації, що може мати значення для досудового розслідування не виявлено.

В ході 2 допитів в якості свідка ОСОБА_4 останній було пред`явлено для огляду документи та результати огляду мобільного телефону, зі змісту яких не вбачається, що відомості які містяться на вказаному телефоні чи документах можуть мати будь-яке доказове значення для предмету розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Жодних контактів ні з ОСОБА_6 , ні з іншими особами зазначеними в клопотанні, ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_7 не мали. Жодних взаємовідносин ТОВ «Слобожанське» документи якого були вилучені та арештовані із СФГ «Прогрес-10», ПП АГРОФІРМА «МІЛУВАТСЬКА» ТОВ «Слобожанський завод продтоварів» не мали, а тому подальше утримання вищевказаного майна не спрямоване на досягнення цілей досудового розслідування і у такому арешті відпала потреба.

Таким чином, арештоване майно не може підтвердити будь-яких обставин, які є предметом розслідування у вказаному кримінальному провадженні та підлягають доказуванню, оскільки не містить будь-яких відомостей, що є предметом доказування у кримінальному провадженні.

Відповідно до відповіді ГУ СБУ у м. Києві та Київській області № 51/12-6890 від 18 вересня 2024 року у громадянина ОСОБА_7 процесуальний статус відсутній. Громадянка ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні має статус свідка. Вилучені в ході обшуку речі та документи мають статус арештованого майна. На даний час процесуальної необхідності у виконанні завдання арешту вказаного майна немає.

За таких обставин наявність арешту порушує законні права та інтереси ОСОБА_7 та ОСОБА_4 щодо володіння, користування та розпорядження вказаним майном, які можуть бути усунуті шляхом скасування арешту вказаного майна, тому звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час, та місце судового засідання повідомлявся належним, однак матеріали справи містять заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що підтримує клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак в матеріалах справи наявна заява прокурора про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що проти задоволення клопотання не заперечує, оскільки потреба у подальшому утриманні даного майна відсутня.

Частиною другою статті 174 КПК України передбачено, що клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Статтею 26 КПК України передбачено, що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність представника власників майна та прокурора.

У зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка подала скаргу, та прокурора, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено слідчим суддею в ході судового розгляду, слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 17 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року у справі № 760/12731/24 накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 29 травня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збереження речових доказів, а саме: скорозшивач з установчими документами ТОВ «Слобожанська» на 112 арк.; мобільний телефон марки iPhone 13 Pro s/n НОМЕР_1 - 1 од.; мобільний телефон марки iPhone 13 Pro s/n PQK6n5Mqx6 - 1 од.

Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Як вбачається зі змісту ухвали, якою накладено арешт на майно, слідчий суддя керувався вимогами статті 173 КПК України, врахував розумність і співмірність обмеження права власності, а також, що арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, слідчий суддя враховує, що в силу статті 41 Конституції України, статті 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

З викладених вище норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

Слідчим суддею в ході судового розгляду встановлено, що доказів того, що арештоване майно є засобом вчинення кримінального правопорушення або містить сліди його вчинення, тобто його відповідності критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, прокурором не надано.

Крім того, листом начальника 1-го відділу слідчого управління Головного управління від 18 вересня 2024 року № 51/12-6890 повідомлено, що відомості, які містились на вказаних мобільних телефонах скопійовано на відповідні матеріальні носії інформації, процесуальної необхідності у виконанні завдання арешту майна немає.

При цьому, прокурором було подано заяву, в якій ним було зазначено про те, що потреба у подальшому утриманні арештованого майна відсутня.

Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що представник власників майна - адвокат ОСОБА_3 , поданим клопотанням довів відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_7 майном, а також обумовлювали арешт належного їм майна, оскільки органом досудового розслідування скопійовано відомості, що містились на мобільних телефонах, доказів, що арештоване майно має значення для кримінального провадження прокурор не надав, а також зазначив про те, що потреба у подальшому утриманні арештованого майна відсутня, тому слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та його задоволення.

З огляду на викладене та керуючись статтями 98, 170-173, 309, 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И ЛА:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року у справі 760/12731/24, на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 29 травня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збереження речових доказів, а саме: скорозшивач з установчими документами ТОВ «Слобожанська» на 112 арк.; мобільний телефон марки iPhone 13 Pro s/n НОМЕР_1 - 1 од.; мобільний телефон марки iPhone 13 Pro s/n PQK6n5Mqx6 - 1 од.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1