У Х В А Л А

Справа № 184/923/24

Номер провадження 1-кп/184/143/24

21 серпня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши дистанційно у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000124 від 15.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000124 від 15.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

16.03.2024 року обвинуваченому ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, посилаючись на те, що дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі. Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, котре відноситься кримінальним Законом до особливо тяжкого злочину, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі. Отже, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від суду, а також уникнення покарання за особливо тяжкий злочин ОСОБА_3 може покинути відомі місця його проживання та виїхати за межі міста Покров та України. Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення відносно раніше знайомого йому ОСОБА_7 , свідками вказаного правопорушення є мати обвинуваченого ОСОБА_3 та його сусід ОСОБА_8 , які дали свідчення, які викривають останнього у вчиненні вказаного злочину.. Запобігти цим ризикам може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину і санкцію ч. 1 ст. 115 КК України, яка передбачає покарання лише у виді позбавлення волі, вважаю, що будь який інший запобіжний захід, навіть цілодобовий домашній арешт не перешкодить ОСОБА_3 переховатися від суду та не зможуть запобігти відвідуванню обвинуваченим свідків з метою незаконного впливу на них. Встановлені ризики на цей час не змінилися і не зникли. Тому, є необхідність клопотати перед судом про продовження цього запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні, при вирішенні клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Приписами ч. 5 ст.132 КПК України, унормовано, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Крім того, відповідно до Рішень ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, «Осаковський проти України» від 17.07.2014 року, продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

16.03.2024 року ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, суд виходить з наступного.

Так, заслухавши учасників процесу, суд вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину і санкцію ч. 1 ст. 115 КК України, яка передбачає покарання лише у виді позбавлення волі, вважаю, що будь який інший запобіжний захід, навіть цілодобовий домашній арешт не перешкодить ОСОБА_3 переховатися від суду та не зможуть запобігти відвідуванню обвинуваченим свідків з метою незаконного впливу на них. Наведене вказує, що існує обґрунтований ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою уникнення покарання за вчинений злочин. З метою запобігання спробам ОСОБА_3 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності, необхідне застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Лише цей запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства допоможе уникнути зазначених ризиків.

Крім того, при оцінці ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд приймає до уваги тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, що згідно рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Разом з тим, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст.177 КПК України, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення відносно раніше знайомого йому ОСОБА_9 та свідками правопорушення є мати обвинуваченого ОСОБА_3 та його сусід ОСОБА_8 , свідчення яких ,викривають ОСОБА_10 у вчиненні вказаного злочину. Об`єктивні покази цих свідків в судовому засіданні мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. ОСОБА_10 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд, згідно ст.178 КПК України враховує, наявність вищевказаних ризиків.

З огляду на наведене та встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого аніж тримання під вартою запобіжного заходу, оскільки останні не зможуть запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.

Зокрема, особисте зобов`язання та домашній арешт не зможуть запобігти ризикам, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Отже, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку доцільності продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 з метою забезпечення реалізації положень ст.177 КПК України.

Згідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 314-316, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 21 серпня 2024 року до 19 жовтня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити

Виконання даної ухвали покласти на Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», під вартою в якій знаходиться обвинувачений.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала в частині призначення проведення відкритого судового розгляду оскарженню не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1