Провадження № 1-кп/522/2065/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника про закриття кримінального провадження за №0000136 від 05.03.2024, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

20.07.2022 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.4 ст. 407 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження №0000136, відомості про яке внесено 05.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.4 ст.185 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він, 02 березня 2024 року о 16 годині 28 хвилин зайшов до приміщенні АЗС «ОККО-ДРАЙВ», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-1X, на території України, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого неодноразово було продовжено, останній раз відповідно до указу Президента України від 06.11.2023 №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 №3564-ІХ з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року продовжено на 90 діб, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, підійшов до стелажу з промисловими товарами, взяв складний ніж марки «Gerber Remix Pckt Foldsng», код товару 131960, вартістю 902 гривень 25 копійок, що належав ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», та сховав його під одягнуту на нього куртку жовтого кольору.

В подальшому, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» матеріальний збиток у розмірі 902 гривень 25 копійок.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 подав клопотання про закриття кримінального провадження №0000136 від 05.03.2024, оскільки 18.07.2024 прийнятий Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до вказаного Закону, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, має місце, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення має максимальну межу два неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 2024 рік становить 3028 гривень та враховуючи, що сума викраденого ОСОБА_5 майна у кримінальному провадженні становить менше, ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна відповідальність діяння.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання захисника надав свою згоду на закриття кримінального провадження у вказаній справі зазначивши, що вказана позиція є добровільною з його боку, без будь-якого примусу та тиску, розуміючи нереабілітуючі наслідки закриття. Крім того, обвинувачений зазначив, що йому зрозумілі подальші наслідки, передбачені Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Представник потерпілого ОСОБА_6 надала суду заяву про розгляд вказаного кримінального провадження у їх відсутності.

Суд, розглянувши клопотання захисника, а також вислухавши думку учасників судового провадження з вказаного питання, приходить до наступних висновків.

Так, 09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Згідно нової редакції ст.51 КпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 757 грн.

Відповідальність за ч.2 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна(крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 2024 рік становить 3028 гривень.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому суд бере до уваги приписи ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

На підставі зворотної дії закону суд також повинен виходити з розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Згідно обвинувального акту сума викраденого ОСОБА_5 майна станом на 2024 рік становить 902,25 грн. Відповідно дії ОСОБА_5 підпадають під дії Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Згідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав письмову згоду на закриття кримінальних проваджень щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, розуміючи нереабілітуючі наслідки закриття.

Після роз`яснення судом обвинуваченому підстав і наслідків закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а також право заперечувати проти цього і вимагати продовження кримінального провадження в загальному порядку, обвинувачений заявив, що ці підстави, наслідки та право йому зрозумілі і він не заперечує проти закриття кримінальних проваджень відносно нього у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна відповідальність діяння.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження №0000136, відомості про яке внесено 05.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.4 ст.185КК України підлягають закриттю на підставі п.4-1 ч.1ст.284КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відносно ОСОБА_5 скасувати, звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду, негайно.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 479-2, 284, 369- 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000136, відомості про яке внесено 05.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000136, відомості про яке внесено 05.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна відповідальність діянь.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати, звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Виділити з кримінального провадження №0000136, матеріали у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити їх до Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Речові докази: предмет схожий на складний ніж на лезі якого виявлено текстовий напис "Gerber" та "4660322А1", загальною довжиною приблизно 18,5 см - вважати повернутим власнику; диск з відеозаписами з камер відеоспостереження з приміщення АЗС "ОККО-ДРАЙВ" - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1