УХВАЛА

щодо застосування запобіжного заходу

02.11.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3

слідчого Житомирського РУП ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003396 від 01.11.2024 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб.

В клопотанні зазначено, що в провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській перебувають матеріали досудового розслідування №0003396 від 01.11.2024, в межах якого ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий в клопотанні вказує, що 01.11.2024 близько 13:16 год ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу аптеки «Аптека оптових цін» за адресою: м. Житомир. вул. Київська 7/4, викрав з полиці аптеки тонометр «АД Omron EVOLV (HEM-7600T-E) автомат, чим завдав ТОВ «Фармація» майнову шкоду в розмірі 8 300,00 грн.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; даними протоколу огляду місця події від 01.11.2024; даними протоколу допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 01.11.2024; даними протоколу огляду предметів від 01.11.2024; даними протоколів допитів свідківа ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , даними протоколу затримання ОСОБА_6 ; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; даними протоколу пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_13 , змістом повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також, на переконання слідчого, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти виникненню наведених ризиків.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалось повне фіксування судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив задоволити. Вказав, щоОСОБА_6 раніше двічі судимий, є військовослужбовцем, на даний час відносно підозрюваного внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 408 КК України, за фактом самовільного залишення військової частини, на шлях виправлення не став, відкрито викрав майно, яке вподальшому здав до ломбарду. Прокурор звертав увагу, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, дітей на утриманні не має. Прокурор вважає, що сукупність наявних ризиків свідчить про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним і не зможе запобігти наявним ризикам.

Слідчий Житомирського РУП ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав і просив задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні свою причетність до вчинення злочину, інкримінованого органом досудового розслідування, визнав, має намір відшкодувати завдані збитки. Зазначив, що викрав майно, оскільки йому були потрібні гроші. Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати домашній арешт. Пояснив, що з 18 років добровольцем пішов служити до Збройних Сил України, проходив службу безпосередньо в Кліщіївці, Бахмуті, має посвідчення учасника бойових дій, мав поранення, неодноразово лікувався. На даний час самовільно залишив військову частину після лікування, оскільки психологічно не витримує.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо обрання підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ризики органом досудового розлідування є надуманими і не підтвердженими доказами, ОСОБА_6 співпрацює з органом досудового розслідування, причетність визнає, не має на меті переховуватись від слідчого/суду, має намір відшкодувати завдану потерпілому шкоду. Адвокат просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вважає, що такий запобіжний захід абсолютно нівелює ризики, на які посилається прокурор.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003396 від 01.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, по факту відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

01.11.2024 о 18 год 49 хв ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується змістом протоколу затримання особи. Фактичний час затримання підозрюваний в судовому засіданні не оспорював.

02.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, на які він посилається, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на наступне.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, який згідно правил ст. 12 КК України, є тяжким, за скоєння такого злочину КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Слідчий суддя враховує доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, можливість вчинити інше правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Отже, усвідомлення можливого призначення покарання у вигляді позбавлення волі, на думку слідчого судді, може свідчити, що ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

На переконання слідчого судді прокурором не доведено ризик, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків в даному кримінальному провадженні, зважаючи на те, що він розкаювався у вчиненному, бажає відшкодувати збитки.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, можливе притягнення до кримінальної відповідальності, не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в рішенні Європейського суду з прав людини Мамедов проти Росії від 01.06.2006 року, відповідно до якого посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини Клішин проти України від 23.02.2012 вбачається, що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" слідчим суддям нижчих інстанцій надано роз`яснення, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний, серед іншого, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про обрання та/або продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що 30.01.2020 у пілотному рішенні "Сукачов проти України" ЄСПЛ вказав на заходи загального характеру, які Україна має вжити протягом 18 місяців. Так у п.147 даного рішення зазначено, що проблема переповненості протягом попереднього ув`язнення тісно пов`язана з іншою проблемою, яка часто виявляється у рішеннях проти України стосовно скарг відповідно до статті 5, а саме, надмірною тривалістю попереднього ув`язнення. Зокрема, він неодноразово визнавав порушення статті 5 § 3 Конвенції у зв`язку з відсутністю належного виправдання як для коротких, так і для довгих періодів попереднього ув`язнення в Україні (див., наприклад, Kharchenko v. Ukraine, no. 40107/02, § 99, 10 лютого 2011; Komarova v. Ukraine, № 13371/06, §§ 77-81, 16 травня 2013; Osakovskiy v. Ukraine, № 13406/06, §§ 82-85, 17 липня 2014; Yaroshovets and Others v. Ukraine, №№ 74820/10 та 4 інших, §§ 123-28, 3 грудня 2015; Ignatov v. Ukraine, № 40583/15, §§ 40-42, 15 грудня 2016; Zherdev v. Ukraine, № 34015/07, §§ 121-24, 27 квітня 2017; Makarenko v. Ukraine, № 622/11, §§ 91-94, 30 січня 2018; та Krivolapov v. Ukraine, № 5406/07, §§ 106-08, 2 жовтня 2018).

На сьогодні Суд визнав порушення статті 5 § 3 Конвенції у більш ніж дев`яноста справах проти України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність обґрунтованих фактів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, доведеним прокурором, а відтак застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, згідно зі ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що підозрюваний підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за скоєння якого передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі до 10 років; вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення; наявність доведених ризиків; а також те, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, що свідчить про наявність в нього соціальних зв`язків; у вчиненому розкаюється; має посвідчення учасника бойових дій.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги, що в матеріалах, долучених до клопотання, відсутні будь-які докази, що відносно підозрюваного раніше обирався будь-який запобіжний захід, що він його порушував або підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в той час, як відносно нього діє запобіжний захід. Слідчий суддя вважає, що наявність попередніх судимостей не може бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови відсутності переконливих доказів про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування або судового провадження.

Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний є особою молодого віку, йому лише 19 років, після досягнення 18-річного віку добровільно вступив до лав Збройних Сил України, брав участь в бойових діях в АДРЕСА_1 , був поранений, потребує реабілітації, в тому числі, психологічної, а відтак слідчий суддя вважає невиправданим застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу.

А відтак, з урахуванням викладених обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання та викладені вище обставини, слідчий суддя вважає за доцільне обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання цілодобово без застосування електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_2 .

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку слідчого судді вказаний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладені на ОСОБА_6 обов`язки зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та зможуть нівелювати ризики, доведені прокурором, - можливість переховуватись та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 196, 197, 200, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 задоволити частково.

Відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати цілодобово місце зареєстрованого проживання за адресою АДРЕСА_2 в межах строку досудового розслідування на строк 60 днів до 30.12.2024 (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2. уникати від спілкування зі свідками чи потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії ухвали до 30.12.2024.

По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до відповідного відділу поліції ГУНП в Житомирській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 07.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1