Справа № 953/6090/24
н/п 1-кс/953/5414/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000826 від 04.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

встановив :

23.07.2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000826 від 04.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 та фактично знаходиться у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Зберігати автомобіль «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 на території ВП№2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, 26.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 та користувач майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином. До матеріалів клопотання про арешт майна долучена копія заяви власника майна ОСОБА_4 в якій останній проти накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 не заперечував.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що огляд місця дорожньо-транспортної пригоди було проведено 04.07.2024, а 05.07.2024 транспортний засіб «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 затримано та поміщено на території ВП№2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, 26, що підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та протоколом огляду та затриманні транспортного засобу.

08 липня 2024 року прокурор звернувся до Київського районного суду м. Харкова з вищевказаним клопотанням про арешт майна.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.07.2024 клопотання про арешт майна повернуто прокурору у зв`язку з відсутністю у клопотанні відомостей щодо власника тимчасово-вилученого майна, а також інформації щодо відомих засобів зв`язку та адреси місця мешкання фактичного володільця тимчасово вилученого майна та встановлено строк сімдесят дві години для усунення недоліків. Вказану ухвалу слідчого судді отримано слідчим 22.07.2024 під розписку, усунуто недоліки та 23.07.2024 клопотання про арешт майна повторно подано через канцелярію суду.

Отже, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подано прокурором у строки, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З матеріалів клопотання вбачається, що ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000826 від 04.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України з обставин того, що 04.07.2024 приблизно о 16:50 водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 (солдат, водій-електрик ЗСУ), знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в полі населеного пункту с. Скрипаї Чугуївського району Харківської області, не впорався із керуванням та допустив перекидання автомобіля, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув на місці, та пасажирка автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження.

05.07.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , вилучено та поміщено на територію ВП№2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, 26.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , фактично автомобіль знаходився у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого 06.07.2024 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.09.2024 року.

Автомобіль «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, а саме повну деформацію кузову та відповідно до положення ст.98 КПК України, має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що з метою збереження вищевказаного речового доказу, виникла необхідність накладенні на нього арешту. Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічних експертиз (технічного стану автомобіля та інших).

За ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Враховуючи положення ст. 98 КПК України транспортний засіб «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Метою накладення арешту на транспортний засіб «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , є забезпечення збереження речового доказу відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

За таких обставин на даний час виникла необхідність в арешті транспортного засобу «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на території ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, 26, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити ремонтування, відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження зазначеного у клопотанні майна, суд вважає за необхідне накласти на нього арешт.

Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Зберігання транспортного засобу «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити на території ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, 26.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 116, 117, 170 173,117, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 та фактично знаходиться у володінні ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Місцем зберігання автомобіля «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , визначити територію ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, 26.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1