В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області, з середньою освітою, неодруженого, маючого трьох неповнолітніх дітей, військовослужбовця,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

учасники справи:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 наказом командира військової частини призначено на посаду стрільця-санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

ОСОБА_3 вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин:

29 жовтня 2023 року близько 19 години ОСОБА_3 , перебував на АДРЕСА_1 , де також був ОСОБА_5 , і між ними на грунті неприязних відносин виник конфлікт.

Під час цього конфлікту ОСОБА_3 , наблизившись до ОСОБА_5 , діючи з необережності, не маючи прямого умислу на спричинення тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, які він повинен був та міг передбачити, долонями обох рук штовхнув в ділянку грудної клітки ОСОБА_8 , внаслідок чого останній впав лівою частиною тіла на землю та отримав середнього ступеня тілесні ушкодження у виді зламу лівої стегнової кістки зі зміщенням, синця і набряку на зовнішній поверхні лівого стегна.

Своїми умисними діями, які виразились у необережному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому не визнав, пояснив, що з потерпілим ОСОБА_5 в нього посередні стосунки, оскільки він не бажає, щоб сім`я ОСОБА_5 разом і малолітньою онукою ходили до нього додому. Того дня він зателефонував ОСОБА_5 і попрохав, щоб дитину до нього не пускали. Потім йому зателефонував ОСОБА_5 і сказав вийти на двір на розмову. Він вийшов. ОСОБА_5 був уже на дворі. Коли він ішов до ОСОБА_5 , то спотикнувся, зачепившись ногою об цеглину, не втримав рівновагу і впав на потерпілого, внаслідок чого вони обоє впали на землю. Він підняв потерпілого та допоміг йому дійти до калітки. Просить врахувати, що він не мав умислу на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень останньому. Просить його виправдати, так як жодних умисних дій по відношенню до потерпілого він не спричиняв.

Незважаючи на невизнання вини самим обвинуваченим, його винність доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що того дня, 29 жовтня, близько 19-20 години, він перебував у себе вдома та бачив як його невістка ОСОБА_9 розмовляла по телефону. Потім невістка передала йому телефон і він почув голос ОСОБА_3 , який почав йому погрожувати. Після цього невістка вийшла з будинку і пішла в напрямку будинку ОСОБА_10 , який був їхнім сусідом. Він пішов за нею. Потім обвинувачений вискочив зі своєї хати і побіг на нього, вдарив його кулаками в груди, він не втримався на ногах і впав. Піднімала його невістка і трохи обвинувачений. Вони дотягли його до хвіртки його будинку. Потім приїхала швидка допомога та забрала його в лікарню. Після цього він тривалий час не міг ходити. Прохав обрати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Цивільний позов підтримав та пояснив, що діями обвинуваченого йому було спричинено моральні страждання, оскільки внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_3 він тривалий час був прикутий до ліжка, у нього значно погіршився стан здоров`я.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_12 є її цивільним чоловіком та вказала, що 29 жовтня ближче до 20 години до ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_13 та попросив вийти до нього на вулицю. Вона вийшла разом за ним та побачила як ОСОБА_12 перечепився правою ногою через шматок цеглини і впав на потерпілого. При цьому ОСОБА_10 обперся на плечі ОСОБА_14 . В цей час вона перебувала на відстані від ОСОБА_3 та ОСОБА_15 близько за 5-6 метрів. У свою чергу між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 було близько метра-півтора. Також повідомила, що в цей час було темно, на цій частині вулиці освітлення не було. ОСОБА_10 встояв на руках, у свою чергу ОСОБА_13 не втримався та впав на правий бік. При цьому повідомила, що ОСОБА_10 однією рукою втримався за плече потерпілого, а іншою обперся за каміння на землі і піднявся на ноги. Після цього вона разом з ОСОБА_16 допомогли ОСОБА_17 піднятися. Після цього вийшла невістка ОСОБА_14 - ОСОБА_18 . ОСОБА_14 попрохав її викликати швидку. Потім приїхала швидка допомога та поліція. Також свідок вказала, що вдома в неї була дитина, тому вона сказала ОСОБА_18 , щоб вона допомогла обвинуваченому довести ОСОБА_14 , а сама пішла додому до дитини. Пізніше поліція повідомила, що ОСОБА_14 не має претензій до ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є невісткою потерпілого ОСОБА_5 та проживає разом з ним. Зазначила, що з ОСОБА_3 існують деякі непорозуміння з приводу того, що її донька ходить до ОСОБА_3 в двір. Того дня у вечірній час до неї зателефонував ОСОБА_3 і попрохав дати слухавку ОСОБА_5 . Про що вони говорили їй невідомо. Потім ОСОБА_5 вийшов надвір. Через деякий час вона теж вийшла надвір та побачила, що останній вже стояв, а поряд були ОСОБА_3 і його дружинна. ОСОБА_3 підвів свекра до хвіртки. ОСОБА_5 сказав їй, що ОСОБА_3 його штовхнув. Вона викликала швидку та поліцію, оскільки не повірила, що свекор міг так впасти сам по собі.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться дослідженими та перевіреними в судовому засіданні матеріалами справи, письмовими доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.10.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_5 повідомив про те, що його штовхнув ОСОБА_3 , внаслідок чого він упав (т.1 а.с.183);

- рапортом від 29.10.2023, з якого вбачається що на лінію 102 надійшло повідомлення з КНП «Кобеляцька міська лікарня» про те, що доставлений ОСОБА_5 , якому сусідом нанесені тілесні ушкодження під час сварки (т.1 а.с.182);

- листом КНП «Кобеляцька міська лікарня» від 14.11.2023 з якого вбачається, що 29.10.2023 о 19 год. 25 хв. ОСОБА_5 доставлений бригадою ЕМД до приймального відділення лікарні з попереднім діагнозом: закритий злам шийки лівого стегна. З 29.10.2023 по день надання відповіді (14.11.2023) ОСОБА_19 перебуває на стаціонарному лікуванні (т.1 а.с.186);

- висновком експерта № 481 від 23.11.2023, відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 виявлені такі ушкодження: злам лівої стегнової кістки зі зміщенням, синець і набряк на зовнішній поверхні лівого стегна. Дані ушкодження могли виникнути при обставинах, на які вказує під експертний і відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Вищевказані ушкодження могли виникнути 29.10.2023 при обставинах на які вказує під експертний Виявлені ушкодження могли виникнути при падінні, коли передував поштовх в груди, як вказує підекспертний. Слідів самоушкодження не виявлено (т.1 а.с.213-214);

- протоколом слідчого експерименту від 25.11.2023, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_5 , під час якого останній розказав та показав як ОСОБА_3 штовхнув його в груди, внаслідок чого він упав та отримав тілесні ушкодження (т.1 а.с.215-224);

- висновком експерта за даними слідчого експерименту № 492 від 28.1.2023, відповідно до якого заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_5 згідно висновку експерта № 481 від 23.11.2023 можливе за обставин, вказаних потерпілим ОСОБА_5 під час слідчого експерименту від 25.11.2023 (т.1 а.с.226);

- протоколом слідчого експерименту від 06.12.2023, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 , під час якого останній розказав та показав як він штовхнув ОСОБА_5 в груди, внаслідок чого той упав (т.1 а.с.229-238);

- висновком експерта за даними слідчого експерименту № 513 від 14.12. 2023, відповідно до якого заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_5 згідно висновку експерта № 481 від 23.11.2023 можливе за обставин, вказаних підозрюваним ОСОБА_3 під час слідчого експерименту від 25.11.20206.12.2023 (т.1 а.с.228).

Суд ставить під сумнів показання свідка ОСОБА_11 в частині того, що ОСОБА_3 не штовхав ОСОБА_19 , а впав на нього, перечепившись через перешкоду, оскільки подія відбулася в темний час доби, при відсутності освітлення . При цьому свідок перебувала позаду ОСОБА_3 на відстані 5-6 метрів. При цьому суд виходить з того, що з такої відстані і в таких умовах людина не може бачити рухи (поштовхи) особи, яка знаходиться попереду неї. Крім того свідок є цивільною дружиною обвинуваченого, тож є зацікавленою особою.

Позицію обвинуваченого, та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , в частині невизнання вини у пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченні, посилаючись на той факт, що останній не мав наміру чи умислу завдавати потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень, а перечипившись через цеглину впав на потерпілого, який в той час знаходився безпосередньо перед ним, та, не втримавши рівновагу обоє впали на землю, внаслідок чого потерпілий отримав ушкодження, тобто має місце казус, суд розцінює, як спосіб захисту та уникнення від кримінальної відповідальності . Обрана обвинуваченим та його захисником така позиція спростовується показаннями самого потерпілого ОСОБА_5 , слідчими експерементами як участю потерпілого ОСОБА_5 так і самого обвинуваченого ОСОБА_3 , які вказали, як обвинувачений штовхнув потерпілого в груди, у останнього перехрестилися ноги, упав на землю, та як ОСОБА_3 допомагав ОСОБА_5 підвестися з землі та відводив його додому.

Наведеними дослідженими в судовому засіданні доказами доводиться наявність в діях ОСОБА_3 об`єктивної сторони складу злочину: обов`язкової ознаки - діяння у вигляді нанесення поштовху і факультативних - місце, час, обстановка та спосіб вчинення злочину, а також вказують на причинний зв`язок між діями обвинуваченого і наслідками, що настали, оскільки саме після поштовху ОСОБА_3 обома руками в груди потерпілого останній впав на землю і в нього перехрестилися ноги, що в сукупності з наведеними вище висновками експертиз дає суду підстави вважати, що наслідки у виді необережної середньої тяжкості тілесних ушкоджень настали саме від дій ОСОБА_3 .

Так, застосовуючи до потерпілого ОСОБА_5 фізичну силу у вигляді поштовху обома руками в ділянку грудної клітки, обвинувачений ОСОБА_3 , хоча і не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді середньої тяжкості тілесного ушкодження, отриманого потерпілим в результаті падіння, однак повинен був й міг їх передбачити.

Таким чином на підставі досліджених письмових доказів по справі, які є належними та допустимими, та інших доказів по справі суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого діяння і його дії, які виразилися у необережному спричиненні середнього тяжкості тілесного ушкодження, що передбачено ст. 128 Кримінального кодексу України

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи й особу обвинуваченого.

Обставинани, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого в судовому засіданні не встановлено.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується посередньо, а за місцем проходження служби - негативно, оскільки з 19.08.2019 допустив самовільне залишення частини та не повернувся і наразі; раніше не судимий, на обліках у психоневрологічному та наркологічному кабінетах не знаходиться,.

Таким чином суд вважає за можливе призначити ОСОБА_20 покарання в межах санкції ст.128 КК України у вигляді громадських робіт, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Щодо цивільного позову.

Потерпілим ОСОБА_19 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 заподіяної моральної шкоди в розмірі 100 000 грн та матеріальної шкоди - витрат на лікування в розмірі 7904,75 грн. (т.1 а.с.55-56).

Вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 матеріальних витрат на лікування потерпілого підлягають частковому задоволенню в сумі 849,50 грн, як такі, що підтверджуються доказами (квитанціями про придбання ліків, призначених лікарем). В іншій частині необхідно відмовити, оскільки позивачем не додано доказів, що саме ці лікарські препарати були призначені лікарем для його лікування.

Відповідно о до ст. 23 Цивільного кодексу України (далі ЦК), особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. У відповідності до ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд доходить до висновку, що діями ОСОБА_3 беззаперечно заподіяно моральну шкоду потерпілому ОСОБА_19 .

Визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення (див. висновок Великої Палати ВС у постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК, врахувуючи глибину душевних страждань, завданих потерпілому, наявність перешкод у реалізації його індивідуальних життєвих планів, а також беручи до уваги вимоги щодо розумності та справедливості, суд дійшов висновку про відшкодування моральної шкоди заподіяної потерпілому у розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання - у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_15 849 (вісімсот сорок дев`ять) гривень 50 копійок у відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Суддя