Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 315/1893/21
Провадження №: 1-в/332/179/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області від 01.10.2024 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 заступник начальника Філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним поданням,за змістом якого просить звільнити від подальшого відбування покарання ОСОБА_3 , засудженої 30.12.2021 року вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області за.ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Засуджена ОСОБА_3 перебуває на обліку Пологівського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області з 02.02.2022 року за вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 30.12.2021 року, який набрав законної сили 01.02.2022 року. Після реєстрації копії судового рішення, засудженій було направлені виклики для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. Ознайомлення було здійснено 11.02.2022 року, відібрано підписку та видано направлення для відпрацювання покарання у виді 80 годин громадських робіт на КП «Болагоустрійсервіс» ГМР. Засуджена ОСОБА_3 приступила до відпрацювання призначеної кількості годин громадських робіт, про те через повномасштабне вторгнення на територію України російських військ матеріали особових справ під облікованих Пологівського РС №1 вивезені не були, оскільки територія знаходиться в зоні активних бойових дій. Встановити відбуту кількість годин громадських робіт не є можливим. Крім того, згідно повідомлення Гуляйпільської міської військової адміністрації, залучення засуджених до суспільно-корисної праці є небезпечним.

Станом на 30.09.2024 року засуджена ОСОБА_3 не відпрацювала призначені вироком суду 80 годин громадських робіт.

Згідно довідки УІТ ГУНП України ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України строк давності виконання вироку відносно засудженої ОСОБА_3 не зупинявся та не переривався, а закінчився 01.02.2024, факт ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт відсутній.

Представник органу пробації зазначив, що викладене свідчить, що правові перешкоди для звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч.1,4 ст.80 КК України, відсутні. Тому, з урахуванням викладеного, на підставі ч. 3ст. 62 Конституції України, п. 14 ч.1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України,ст. 152 КВК України,Закону України «Про судоустрій і статус суддів» просить клопотання задовольнити.

Засуджена, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, що не заважає розгляду справи, з урахуванням питання, яке розглядається судом та в разі задоволення подання не погіршує становища особи.

Прокурор Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи, призначеної на 02.10.2024 року без застосування засобів технічної фіксації. Подання підтримує, просить його задовольнити.

Представник філії Державної установи «Центр Пробації» в Запорізькій області у судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява заступника начальника філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_6 , згідно якої вона просить справу розглянути без її участі, подання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Вивчивши подання та матеріали особової справи засудженої, суд вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 2ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, ч. 1 ст.537 КПК України.

Встановлено,що вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 30.12.2021 року у кримінальному провадженні № 315/1893/21,провадження №1-кп/315/247/21 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок суду набрав законної сили 01.02.2022. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

В той же час, зазначеною нормою встановлено три умови звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст.80 КК України строків; не ухилення засудженого від відбування покарання; не вчинення протягом встановлених ч. ч. 1, 3 ст.80 КК України строків нового злочину. Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Так, ч. 3 ст. 80 КК України передбачено зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Частиною 4 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, при ухиленні від відбування покарання строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, що передбачено ч.3 ст.80 КК України. Крім цього, строк давності, який сплив до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, не анулюється, а підлягає заліку і продовжує спливати з моменту з`явлення засудженого або його затримання.

Відповідно, за загальним правилом особа (крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ч. 3 ст. 127, ст. ст.437-439, ст.442 КК України, або за інші злочини до довічного позбавлення волі) звільняється від відбування покарання відповідно до ст.80 КК України саме за наявності зазначених вище трьох обов`язкових елементів.

О тже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.

Згідно Наказу №272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» за результатами проведення першої бесіди: засуджені до ГР заповнюють підписку про порядок та умови відбуття покарання, також органом пробації після ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання засудженому до ГР видається направлення на одне з підприємств, в одну з установ, організацій, які визначені органом місцевого самоврядування, де він відбуватиме покарання.

Засуджена ОСОБА_3 з порядком та умовами відбуття покарання ознайомлена 11.02.2022 року, відібрано підписку та видано направлення для відпрацювання покарання у виді 80 годин громадських робіт на КП «Болагоустрійсервіс» ГМР.

Згідно вимоги управління інформаційної підтримки та координації поліції засуджена ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувалася, новий злочин не вчинила.

Засуджена ОСОБА_3 приступила до відпрацювання призначеної кількості годин громадських робіт, але станом на 30.09.2024 року не відпрацювала призначені вироком суду 80 годин громадських робіт через повномасштабне вторгнення на територію України російських військ.

Відповідно до статті 152 Кримінально-виконавчого Кодексу України «Підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Стаття 80 Кримінального кодексу України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувального вироку його не було виконано в два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Водночас засуджена особа до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком, або про вчинення нею нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, а, відтак, відсутні і підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування ч. 3ст. 80 КК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 за вказаним вироком засуджено до покарання у виді громадських робіт, що є менш суворим, ніж обмеження волі, з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк двох років, судом встановлено підстави для задоволення подання та звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.369-372,537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Філії державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити від відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджену 30 грудня 2021 вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області за.ч.1ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1