Справа №212/8221/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001185 від 06.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця міста Кривого Рогу, з середньо-технічною освітою, не працюючого, розлученого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 31.10.2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 126-1 КК України до одного року обмеження волі звільненого на підставі ст. 75, 76 КК України із іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участі прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у порушення ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно, умисно систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою раніше перебував у фактичних шлюбних відносинах, був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки та проживав в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої.

Зокрема, 06.03.2024 р. об 16.30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , повторно умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , з якою перебував у близьких відносинах, словесно ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на адресу потерпілої, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 . Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.03.2024 у справі № 212/2909/24 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, 27.03.2024 р. об 16.42 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив відносно ОСОБА_5 , з якою перебував у близьких відносинах, умисні дій психологічного характеру, що полягли у висловлюванні в її бік нецензурної лайки, образ словесних образ, на адресу потерпілої, тим самим вчинив психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 . Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08.05.2024 у справі №212/4584/24 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Крім того, 27.03.2024 р. об 15.10 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив відносно ОСОБА_5 , з якою перебував у близьких відносинах, домашнє насильство фізичного характеру, яке виразилось в нанесенні удару долонею по голові потерпілої, що призвело до фізичних страждань потерпілої ОСОБА_5 . Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.05.2024 у справі № 212/3796/24 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення домашнього насильства.

07.07.2024 р. приблизно об 17.00 годині, ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, відносно ОСОБА_5 , з якою раніше перебував у фактичних шлюбних відносинах, перебуваючи за адресою мешкання потерпілої, а саме по АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати ОСОБА_5 словами нецензурної лайки та погрожувати фізичною розправою. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_5 зазнала психологічних страждань.

Таким чином ОСОБА_3 систематично у період часу з 06.03.2024 р. по 07.07.2024 р. вчиняв відносно ОСОБА_5 , з якою раніше перебував у фактичних шлюбних відносинах, фізичне та психологічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, яке виразилося у погіршенні самопочуття, погіршенні якості життя потерпілої, у відчутті хронічного страху за своє життя, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 20 серпня 2024 року між обвинуваченим за участі захисника та прокурором, відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався в суді беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі, а сторони узгодили покарання ОСОБА_3 .

Прокурор вважав, що при укладенні угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, тому просив суд угоду затвердити й призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпіла ОСОБА_5 у суді висловила свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності свого захисника суду пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 126-1 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК, згодний із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди судом.

Захисник наполягав на затвердженні угоди, умови якої відповідають інтересам підзахисного.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження, виходячи з наступного вмотивування.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогост. 126-1 КК, яке є згідно із ст. 12 КК нетяжким злочином.

Суд зауважує, що обвинувачений цілком розуміє, що наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку за ст. 394, 424 КПК, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК. Також обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру та тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, який офіційно не працює, не одружений, раніше судимий.

При цьому суд враховує обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , як то щире каяття обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань потерпілої особи (домашнє насильство).

Крім того суд зазначає, що ОСОБА_3 був засуджений вироком від 31 жовтня 2023 року Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 126-1 КК України до 1 року обмеження волі та за ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, однак вчинив новий злочин у період випробувального терміну.

Отже, при призначенні обвинуваченому покарання за ст. 126-1 КК у виді обмеження волі за ч. 1 ст. 71 КК сторонами угоди про визнання винуватості було визначено остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом часткового приєднання до нового покарання за ст. 126-1 КК невідбутої частини покарання обвинуваченого за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 31 жовтня 2023 року в вигляді 6 місяців обмеження волі.

Внаслідок наведеного вмотивування, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, та призначити винній особі узгоджене сторонами угоди покарання: за ст. 126-1 КК у вигляді обмеження волі строком на 1 рік; відповідно до ч. 1 ст. 71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 31 жовтня 2023 року остаточно призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

Суд вказує, що обвинуваченому ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком з 19 серпня 2024 року до 19 жовтня 2024 року.

Підстави для зміни запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 відсутні.

За ч. 7 ст. 72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

При цьому за пп. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складані покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином з 19 серпня 2024 року до моменту набуття чинності вироком суду ОСОБА_3 слід час його перебування під цілодобовим домашнім арештом зарахувати у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 1, 7 ст. 72 КК України.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 серпня 2024 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до заново призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 31 жовтня 2023 року в вигляді 6 (шести) місяців обмеження волі остаточно визначити покарання ОСОБА_3 в вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі з відбуванням в умовах кримінально-виконавчої установи відкритого типу.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття та постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до набуття чинності вироком суду - залишити без змін.

Зарахувати до строку призначеного покарання ОСОБА_3 час його перебування під цілодобовим домашнім арештом з 19 серпня 2024 року до моменту набуття чинності вироком суду за правилами, передбаченими ч. 1, 7 ст. 72 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1