Справа №760/4413/22 1-кп/760/736/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в рамках кримінального провадження №0001565, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2021, -

встановив:

В провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001565 від 27.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судову справу № 760/4413/22, провадження № 1-кп/760/736/24 розподілено в провадження головуючого судді ОСОБА_1 .

Вирішення питання про подальший розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 319 КПК України в даному судовому засіданні не вирішувався, з огляду на неявку в судове засідання потерпілих та представника потерпілого та з урахуванням думки учасників судового провадження відкладено для виклику в судове засідання учасників, що не з`явилися.

В той же час, прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 були подані клопотання про продовження запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.07.2024 року тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою продовжено до 01.09.2024 року включно, крім того, обрано альтернативний запобіжний захід, а саме заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень щодо кожного з обвинувачених, покладені на них обов`язки в разі внесення ними застави.

У судовому засіданні прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 підтримав подані клопотання та вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою, зазначивши, серед іншого, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили особливо тяжкий злочин, передбачені ст.177 КПК України ризики не зменшилися, на території м. Києва обвинувачені міцних соціальних зв`язків не мають, адже зареєстровані на тимчасово окупованих територіях, де також проживають їх родини.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, вказавши, серед іншого, що обвинувачені мають родини на утриманні, у них наявні міцні соціальні зв`язки у м. Києві, оскільки у родичів та знайомих обвинувачених є житло у м. Києві, в якому вони можуть проживати, у зв`язку з чим просили застосувати до обвинувачених запобіжні заходи, не пов`язані із триманням під вартою, зокрема домашній арешт, або зменшити розмір застави.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу чи про його зміну, в тому числі зменшення раніше визначеного розміру застави, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.07.2024 року тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою продовжено до 01.09.2024 року включно, крім того, обрано запобіжний захід, а саме заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень щодо кожного з обвинувачених, покладені на них обов`язки в разі внесення ними застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу.

Суд виходить з того, що на даному етапі розгляду кримінального провадження суд не вправі визнавати особу винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, водночас суд доходить висновку, що причетність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо них запобіжного заходу.

Суд також виходить з того, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, перелік яких визначений ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа "Бекчиєв проти Молдови").

Суд враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, і в разі визнання їх винними, їм може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому, згідно з практикою ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, судом не встановлено, що ризик, передбачений ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду, з часу минулих судових засідань фактично зменшився чи зник.

Також, на переконання суду, щодо доводів сторони захисту про наявність житла дальніх родичів та знайомих обвинувачених у м. Києві не є достатнім фактором для запобігання ризику переховуватися від суду та для зміни щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в тому числі з огляду на те, що суд станом на день розгляду даного клопотання позбавлений можливості дослідити такі обставини, на які сторона захисту посилається як на підставу для зміни запобіжного заходу, оскільки дані стосовно згоди власників житлових приміщень, наявні в матеріалах справи датовані 2022 роком і в суду відстуня можливість встановити їх дійсність станом на сьогодні.

Суду не надано жодних відомостей про офіційні джерела доходів обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 станом на день затримання, що, на переконання суду, свідчить про наявність щодо них такого ризику як вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, дане кримінальне провадження повторно автоматизовано розподілене між суддями, що є підставою для розгляду даного кримінального провадження з початку. Після вирішення питання щодо подальшого розгляду провадження, можливо будуть досліджуватись письмові докази, допитуватись свідка, потерпілі і на даний час судовий розгляд триває, отже, у суду немає підстав стверджувати про відсутність передбаченого ст. 177 КПК України ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи осіб обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які на даний час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, їх майновий та сімейний стан, обставини вчинення останніми інкримінованого їм злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутність доказів, які б унеможливлювали утримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою, що на думку суду, свідчить про недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

За таких обставин, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 28 жовтня 2024 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд враховує, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.07.2024 року було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою разом з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень щодо кожного з обвинувачених.

Виходячи із змісту ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан кожного з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд вважає необхідним, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, повинно достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків та забезпечити, в подальшому, їх належну процесуальну поведінку в даному провадженні.

На думку суду, продовження щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжних заходів у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, в даному випадку, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст. 27, 176, 177, 182, 183, 194, 314-316 , 331 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 28 жовтня 2024 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, тобто до 28 жовтня 2024 року включно.

Строк дії ухвали закінчується о 23 год. 59 хв. 28 жовтня 2024 року.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити у сумі 302800(триста дві тисячі вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити у сумі 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачені або заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду за кожним їхнім викликом.

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вони проживають чи перебувають, без дозволу прокурора або суду.

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- докласти зусиль до пошуку роботи.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 30 жовтня 2024 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення обвинувачених з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із обранням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченими - в цей же строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1