Справа №760/4413/22 1-кп/760/736/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 м. Київ

Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в рамках кримінального провадження №0001565, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2021, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001565 від 27.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.10.2024 року строк тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою продовжено до 13.12.2024 року включно, крім того, зменшено розмір застосованого альтернативного запобіжного заходу, а саме застави, яка склала 140 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 423 920 (чотириста двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та в розмірі 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 272 520 (двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , покладені на них обов`язки в разі внесення ними застави.

Прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 були подані клопотання про продовження строку запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав подані клопотання, зазначивши, серед іншого, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили особливо тяжкий злочин, передбачені ст. 177 КПК України ризики не зменшилися, на території м. Києва обвинувачені міцних соціальних зв`язків не мають, адже зареєстровані на тимчасово окупованих територіях, де також проживають їх родини.

Обвинувачений ОСОБА_4 захисник ОСОБА_6 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, вказавши, серед іншого, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки у м. Києві, оскільки у знайомих обвинуваченого є житло у м. Києві, в якому він може проживати, у зв`язку з чим просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашній арешт, або зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 просили суд розглянути питання щодо можливості застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу або зменшити щодо обвинуваченого розмір застави.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу чи про його зміну, в тому числі зменшення раніше визначеного розміру застави, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.10.2024 року тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою продовжено до 13.12.2024 року включно, крім того, зменшено розмір застосованого альтернативного запобіжного заходу, а саме застави, яка склала 140 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 423 920 (чотириста двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та в розмірі 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 272 520 (двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , покладені на них обов`язки в разі внесення ними застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу.

Суд враховує, що на даному етапі розгляду кримінального провадження суд не вправі визнавати особу винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, водночас суд доходить висновку, що причетність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо них запобіжного заходу.

Суд також виходить з того, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, перелік яких визначений ч. 1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа "Бекчиєв проти Молдови").

Суд враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, і в разі визнання їх винними, їм може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому, згідно з практикою ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

При цьому, судом не встановлено, що ризик, передбачений ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду, з часу минулих судових засідань фактично зменшився чи зник.

Також, на переконання суду, доводи сторони захисту про наявність житла дальніх родичів та знайомих обвинуваченого ОСОБА_4 у м. Києві не є достатнім фактором для запобігання ризику переховуватися від суду та для зміни щодо обвинуваченого запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в тому числі з огляду на те, що суд станом на день розгляду даного клопотання позбавлений можливості дослідити такі обставини, на які сторона захисту посилається як на підставу для зміни запобіжного заходу, оскільки дані стосовно згоди власників житлових приміщень, наявні в матеріалах справи датовані 2022 роком і в суду відстуня можливість встановити їх дійсність станом на сьогодні.

Суду не надано відомостей про офіційні джерела доходів обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 станом на день затримання, що, на переконання суду, свідчить про наявність щодо них такого ризику як вчинення іншого кримінального правопорушення.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які на даний час обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, їх майновий та сімейний стан, обставини вчинення останніми інкримінованого їм злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутність доказів, які б унеможливлювали утримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою, що на думку суду, свідчить про недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

За таких обставин, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 07 лютого 2025 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд враховує, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.10.2024 року тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою продовжено до 13.12.2024 року включно, крім того, зменшено розмір застосованого альтернативного запобіжного заходу, а саме застави, яка склала 140 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 423 920 (чотириста двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та в розмірі 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 272 520 (двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , покладені на них обов`язки в разі внесення ними застави.

Підсумовуючи наведені обставини, а також з огляду на те, що обвинувачені вже тривалий час перебувають під вартою в умовах ізоляції від суспільства, кримінальне провадження розподілено в провадження головуючого судді після повторного автоматизованого розподілу та відповідно до ст. 319 КПК України прийнято рішення проводити судовий розгляд спочатку, суд вважає за можливе зменшити розмір застави, для забезпечення права обвинувачених на дієвість та помірність альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан кожного з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд вважає необхідним, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України зменшити розмір застави та визначити заставу в розмірі 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 393 640 (триста дев`яноста три тисячі шістсот сорок) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

На переконання суду, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у обвинувачених бажання переховуватися від суду, а також впливати на свідків чи не виконувати інші процесуальні обов`язки.

З урахуванням викладеного, клопотання сторони захисту та сторони обвинувачення підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 27, 176, 177, 182, 183, 194, 314-316 , 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 07 лютого 2025 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, тобто до 07 лютого 2025 року включно.

Строк дії ухвали закінчується о 23 год. 59 хв. 07 лютого 2025 року.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити у сумі 393 640 (триста дев`яноста три тисячі шістсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачені або заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду за кожним їхнім викликом.

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вони проживають чи перебувають, без дозволу прокурора або суду.

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- докласти зусиль до пошуку роботи.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 10 лютого 2025 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення обвинувачених з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із обранням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченими - в цей же строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1