Справа №487/3047/23
Провадження №1-кп/487/356/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Кут, Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5

іншого учасника кримінального провадження потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

ОСОБА_3 разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 проживають у квартирі АДРЕСА_2 , де ведуть спільний побут та мають взаємні права і обов`язки та відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України є сім`єю, на яку, окрім іншого, поширюються вимоги п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання домашньому насильству».

Не дивлячись на це, ОСОБА_3 , в порушення вимог положень ст. 28 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» у період часу з 30.08.2022 по теперішній час, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне та економічне насильство щодо ОСОБА_6 за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Так, о 17:30 09.07.2022 ОСОБА_3 перебуваючи за вказаною адресою, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив сварку в ході якої грубо виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру.

За вказані дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2022 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Окрім цього, о 20:20 28.09.2022 ОСОБА_3 перебуваючи за зазначеною адресою спільного проживання із ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, грубо виражався нецензурною лайкою, принижував честь та гідність, погрожував фізичною розправою відносно ОСОБА_6 чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру.

За вказані дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.03.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Окрім цього, о 15:46 19.12.2022, ОСОБА_3 прийшов за вказаною адресою спільного проживання з ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, порушивши терміновий заборонний припис (заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою) чим вчинив адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

За вказані дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Окрім цього, 07.05.2023 ОСОБА_3 прийшов за вказаною адресою спільного мешкання з ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив безпідставну сварку з останньою в ході якої грубо виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_3 вчинив систематичне психологічне та економічне насильство щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою вони проживають однією сім`єю, що призвело до психологічних страждань останньої, які супроводжувались змінами в психоемоційному стані у вигляді погіршення якості її життя, а саме втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, накопичення негативних емоційних переживань, образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, тобто систематичне умисне вчинення домашнього насильства.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України визнав часткове, зазначивши, що ОСОБА_6 його оговорює, оскільки у них дійсно відбуваються сварки через те, що потерпіла часто вживає спиртні напої, тому поводиться неадекватно, кидається на нього з ножем, провокує скандали, тому він захищаюсь відштовхує її, вона падає та можливе отримує тілесні ушкодження. Він вживає спиртні напої, але не зловживає. Він ніколи не застосовував до потерпілої фізичне насильство або будь яке інше насильство, під час скандалів він намагається піди з дому, до поліції щодо застосування відносно нього насильства з боку ОСОБА_6 він не звертався. Вважає звернення потерплої до правоохоронних органів викликано тим, що вона та його старша дочка хочуть заволодіти його квартирою. 09.07.2022, 28.09.2022, 19.12.2022, 07.05.2023 він не вчиняв домашнє насильство, не вчиняв сварки, не виражався нецензурною лайкою та не погрожував фізичною розправою, відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 . Дійсно відносно нього були складені працівниками поліції протоколи за домашнє насильство в сім`ї. Він знає, що відносно нього ухвалені постанови Заводським районним судом м. Миколаєва про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, він був присутнім в судовому засіданні, з постановами не згоден, але в апеляційному порядку не оскаржував. Він також звертався до поліції щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , які були прийняті рішення за його зверненням він не знає.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що обвинувачений її колишній чоловік, після розірвання шлюбу у 2016 році вони продовжують проживати разом, у них дитина-інвалід. ОСОБА_3 тривалий час зловживає спиртними напоями, не працює постійно, вона вимушена його годувати, оплачує комунальні платежі. Всі обставини домашнього насильства одинакові. Так, 09.07.2022, 28.09.2022, 19.12.2022, 07.05.2023 обвинувачений вчинив відносно неї домашнє насильство, в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварки, виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, відносно неї, ОСОБА_3 судом притягував до адміністративної відповідальності. ОСОБА_3 вона пояснювала, що необхідно працювати, сплачувати комунальні платежі, купувати їжу, лікувати та утримувати дитину-інваліда, після чого обвинувачений починав бійку, спричиняв тілесні ушкодження, бив до крові, інколи вона потрапляла до лікарні, раніше він також застосовував фізичне насильство до дітей. Відносно ОСОБА_3 виносили тимчасові забороні приписи, але він їх порушував, не уходив з дому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона донька обвинуваченого і потерпілої. ОСОБА_3 все її дитинство застосував до неї фізичне насильство, інколи також бив її молодшу сестру інваліда. ОСОБА_6 обвинувачений бив постійно, сильно, вона навіть потрапляла від побоїв до лікарні, їй робили операцію. ОСОБА_3 завжди зловживав спиртними напоями, становився агресивним бив посуд, меблі, побутову техніку, не платить за комунальні послуги біля 20 років, не дає гроші на продукти, постійно у ОСОБА_6 вимагає гроші, а якщо йому не дають то застосовує фізичне насильство. На теперішній час вона проживає окремо від матері, але кожного дня спілкується з матір`ю та сестрою. Точно дати назвати не може, але у період 2022-2023 роки ОСОБА_3 вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_6 про це їй повідомляла мати, що ОСОБА_3 її б`є та вони викликала поліції

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що знає обвинуваченого та потерпілу тривалий час, вона їхня сусідка, останнім часом вони не спілкуються. Вона дійсно останні роки чула з квартири ОСОБА_9 крики, скандали, особисто бачила як двічі приїжджали працівник поліції, у зв`язку з чим не знає, сусідів не допитували. Чи зловживає ОСОБА_3 спиртними напоями не знає, коли вдома немає обвинуваченого, то в квартирі тихо та спокійно.

Такі покази потерпілої ОСОБА_6 та свідків, також повністю узгоджуються і з дослідженими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

заявою ОСОБА_6 від 08.05.2023 на ім`я начальника Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка просить вжити заходи до її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який систематично протягом 2022 року вчиняв відносно неї домашнє насильство та вона неодноразово викликала працівників поліції: 07.05.2023 близько 14:00 год. її колишній чоловік прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та вчинив сварку з нею, в ході якої виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою;

постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2023, якою ОСОБА_3 визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та провадження у справі закрите, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, постанова набрала законної сили 07.03.2023 (справа №487/56/23);

постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.03.2023, якою ОСОБА_3 визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та провадження у справі закрите, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, постанова набрала законної сили 11.04.2023 (справа №487/213/23);

постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2023, якою ОСОБА_3 визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та провадження у справі закрите, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, постанова набрала законної сили 25.04.2023 (справа №487/1123/23);

Не визнання ОСОБА_3 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки вказана позиція обвинуваченого була спростована сукупністю досліджених при судовому розгляді, належних та допустимих доказів.

Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши усі докази, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України та обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При обранні виду та міри покаранняОСОБА_3 , суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не одружений, не працює, має постійне місце проживання, на обліку лікаря нарколога та лікаря-психіатра в комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, процесуальної поведінки обвинуваченого за період кримінального провадження, який вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, даних про його особу, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень є покарання в межах санкції статі у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки, із покладенням обов`язків, передбчанних ст. 59-1, ч.2 п.1,2,3 КК України.

Окрім цього, за правилами п. 5 ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд застосовує до обвинуваченого обмежувальний захід, відповідно до якого покладає на останнього обов`язок пройти програму для кривдників.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлено, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.

Покласти на ОСОБА_3 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України обов`язок проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на органи пробації за місцем його проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1