Справа №:755/8484/24
Провадження №: 1-кп/755/1143/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0001369 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.11.2023 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.4 ст.185 до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком - 3 роки;

за обвинуваченням в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва перебуває кримінальне провадження №0001369 відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 12.06.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 10.08.2024 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового засідання зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Враховуючи те, що до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному судовому засіданні суд поставив на обговорення учасників судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор в судовому засіданні подане ним клопотання підтримав та просив суд продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він вважає, що на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України, є наявними, будь-які дані про їх зменшення відсутні, обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на даний час не відпали та продовжують існувати. Зокрема, на думку прокурора, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо клопотання прокурора та звернувся до суду з усним клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, оскільки в минулому судовому засіданні обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів щодо запезпечення необхідного медичного лікування у зв`язку з тим, що останній має тяжкі хронічні захворювання, однак в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинувачений не може отримувати профільне лікування. У зв`язку з вищевикладеним, захисник просить суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме на домашній арешт за місцем проживання, оскільки він потребує постійного лікування.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбаченічастиною першоюцієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд, крім іншого, враховує тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєні злочину, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання та ряд тяжких хронічних захворювань.

З матеріалів справи вбачається, що протягом судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений скаржився на поганий стан здоров`я. З урахуванням його пояснень судом було вжито відповідні заходи, передбачені чинним національним та міжнародним законодавством України, спрямовані на з`ясування стану здоров`я обвинуваченого та забезпечення його належного медичного обстеження та лікування, про що суд постановляв відповідну ухвалу від 12.06.2024 року.

З відповіді на ухвалу суду, яка надійшла з філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м.Києві та Київській області 13.06.2024 року, вбачається наступне.

Відповідно до наявній медичній документації, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор» 19.04.2024 року.

По прибутті до установи оглянутий черговим медичним персоналом. За даними первинного огляду даних за гостру терапевтичну патологію не виявлено. Тілесних ушкоджень не виявлено. В анамнезі В-20, вірусний гепатит С.

За час перебування в установі обстежений лабораторно та консультований лікарем відповідальним за ВІЛ.

За даними електронного реєстру, проведених обстежень та консультації поставлений на облік в Київській міській медичній частині з діагнозом: ВІЛ- інфекція, IV клінічна стадія, ангулярний хейліт. Дуже тяжка імуносупресія. Рекомендовано продовжувати ВААРТ; ко-тримаксазол.

25.06.2024 року обстежений ЕКГ та консультований лікарем-терагіевтом. Діагноз: ІХС: дифузний кардіосклероз. В-20. Залізодефіцитна анемія. Призначене симптоматичне лікування.

Обстежений лабораторно (ЗАК) та консультований лікарем-невропатологом. Діагноз: токсична енцефалопатія (на фоні вживання наркотичних речовин) з церебростенічним та астено-невротичним синдромами. Призначене симптоматичне лікування.

Стан здоров`я ОСОБА_3 на даний час розцінюється як стабільний, задовільний та відповідає перебігу наявного хронічного захворювання. Потребує пожиттєвого прийому ВAAPT.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Суд звертає увагу на те,що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК. Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч.2 ст.183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (правова позиція, викладена у п.79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Окрім цього, суд враховує правову позицію, викладену у п.17 рішення ЄСПЛ від 02 серпня 2001 року у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої з огляду на їхній вплив та спосіб виконання, обидва застосовані … запобіжні заходи - тримання під вартою у в`язниці і домашній арешт - були позбавленням волі за змістом підпункту (с) пункту 1 Статті 5 Конвенції.

Більш того, при розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або заміну такого запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі судом обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Згідноч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, оскільки прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, можливість переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), суд, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він має постійне місце проживання, страждає на ряд тяжких хронічних захворювань, вважає, що вагомих підстав для продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні, а саме цілодобовий домашній арешт.

При цьому, суд переконаний, що даний запобіжний захід, як і тримання під вартою, забезпечить запобігання ризикам з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст.177 КПК України, оскільки такий запобіжний захід дасть змогу як уникнути встановленим судом ризикам, забезпечивши виконання ОСОБА_3 покладених процесуальних обов`язків, так і можливість отримання належної медичної допомоги.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 314-316, 369-372, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з перебуванням останнього за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 21 вересня 2024 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду цілодобово, за виключенням випадків необхідності надання медичної допомоги та прослідувати в укриття під час сигналу «повітряна тривога».

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

- докласти зусиль до пошуку роботи.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом цілодобово, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати засоби контролю.

Виконання ухвали в частині застосування запобіжного заходу покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3 .

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпровську окружну прокуратуру м.Києва.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно та доставити до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику та направити для виконання до Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві за місцем проживання обвинуваченого.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 17-50 годині 24 липня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1