Справа №403/507/24 провадження №1-кп/403/33/24
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2024 року с-ще Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Марійка Жашківського району Черкаської області, адреса
місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання:
АДРЕСА_2 , не працюючого, освіта повна загальна середня, не одруженого, громадянина України, відомості про
перебування на обліку, як військовозобов`язаного, відсутні, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
30 липня 2024 року близько 23 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_5 в період дії на території України воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року та продовженого відповідно до Указу Президента України №571/2024 від 06 травня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08 травня 2024 року, знаходився на території домоволодіння за адресою проживання, розташованого по АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_4 , який приїхав на належному йому велосипеді марки «Mahin Newberry», відпочивали. В подальшому, перебуваючи в кімнаті будинку зазначеного вище домоволодіння, помітивши належний потерпілому велосипед марки «Mahin Newberry», в обвинуваченого ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він, скориставшись тим, що потерпілий заснув, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, із кімнати коридору будинку шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Mahin Newberry» у вартістю 4335 грн. 00 коп., викотивши його за межі подвір`я, після чого з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.
24 вересня 2024 року в даному кримінальному провадженні між прокурором Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 та обвинуваченим (під час досудового розслідування - підозрюваним) ОСОБА_5 , за участі його захисника ОСОБА_6 , була укладена угода про визнання винуватості, надіслана до суду.
Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , сторони дійшли згоди щодо: 1) формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , яке за змістом повністю відповідає зазначеному вище обвинуваченню; 2) правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України; 3) узгодженого сторонами покарання, а саме: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю один рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та можливістю суду покласти на засудженого й інші обов`язки, визначені у ст.76 КК України, і згоди сторін на його призначення.
В угоді про визнання винуватості зазначені та роз`яснені сторонам наслідки її укладення і затвердження, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, в тім числі, щодо обмеження права на оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала затвердження судом угоди пр визнання винуватості, укладеної 24 вересня 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , зазначивши, що дана угода відповідає вимогам КПК України.
Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив про відсутність у нього заперечень щодо укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості. Також підтвердив відсутість у нього будь-яких претензій, в тому числі майнового характеру, до обвинуваченого ОСОБА_5 та повернення йому викраденого останнім велосипеда.
В підготовому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 прохав суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Щиро розкаявся у його вчиненні. Суду пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом; наслідки укладення та затвердження даної угоди; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом. Підтвердив свою згоду на призначення узгодженого сторонами покарання у виді 5-ти років позбавлення волі з наступним звільненням від його відбування з випробуванням, строк якого буде визначений судом, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 прохав суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 вересня 2024 року між прокурором та його підзахисним -обвинуваченим ОСОБА_5 ..
Вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку. Угода про визнання винуватості, укладена у даному кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином, що відповідає вимогам п.1 ч.4 ст.469 КПК України.
Угода про визнання винуватості від 24 вересня 2024 року укладена за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 на укладення прокурором такої угоди, що відповідає вимогам абз.5 ч.4 ст.469 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.472 КПК України. Судом встановлено шляхом опитування обвинуваченого ОСОБА_5 , що укладення угоди між ним та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст укладеної угоди про визнання винуватості між ним та прокурором; права обвинуваченого, передбачені ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, зокрема: 1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; 2) узгоджене сторонами покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі не виходить за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, оскільки таке покарання визначене в межах, встановлених санкцією ч.4 ст.185 КК України, та із застосуванням ст.75 КК України і звільненням обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю один рік та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, відповідає вимогам ст.65 КК України щодо врахування: ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке являється тяжким злочином; 3) особи обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України являється особою, раніше не судимою та має постійне місце проживання; 4) пом`якшуючих покарання обставин - щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення за відсутності обтяжуючих покарання обставин; 5) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 6) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 7) укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним. Згідно положень ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Зі змісту обвинувального акту, угоди про визнання винуватості, письмової заяви потерпілого ОСОБА_4 та наданих ним в підготовчому судовому засіданні пояснень, судом встановлено, що завдана йому кримінальним правопорушенням матеріальна шкода повністю відшкодована шляхом повернення викраденого велосипеда. Цивільний позов ним пред`являтись до суду не буде.
Відомостей про заподіяння майнової шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.4 ст.185 КК України, будь-якій іншій фізичній чи юридичній особі матеріали кримінального провадження не містять.
На підставі викладеного, суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України, закону та інтересам суспільства, а тому із врахуванням думки сторін угоди, які зазначили про можливість затвердження даної угоди судом, приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 24 вересня 2024 року у даному кримінальному провадженні. Відповідно до ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Згідно ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених, зокрема, частиною другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. З огляду на викладене, з урахуванням того, що сторонами угоди узгоджено звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, суд встановлює іспитовий строк тривалістю один рік та у відповідності до положень ч.1 ст.76 КК України визначає наступні обов`язки, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Відповідно до ч.2 ст.475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків, з урахуванням особливостей, передбачених ч.3 цієї статті. Цивільний позов у кримінальному проваджені не пред`являвся. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.118, ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта (за проведення судово-товарознавчої експертизи №1715/24-27 від 23 серпня 2024 року) в сумі 1893 грн. 20 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376, 468, 469, 471, 473-475, 532 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`являвся. Після набрання вироком законної сили речовий доказ у кримінальному провадженні: велосипед марки «Mahin Newberry», повернути власнику ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ), анулювавши розписку про зберігання.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Марійка Жашківського району Черкаської області (паспорт громадянина України №008515931, виданий 29 листопада 2022 року органом 1229, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи №1715/24-27 від 23 серпня 2024 року в розмірі 1893 грн. 20 коп. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три гривні двадцять копійок).
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1