Справа № 646/1810/24
№ провадження 1-кп/646/561/2024
В И Р О К

іменем України

10.09.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження № 0000092 від 16.01.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Караченців Первомайського району Харківської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, судимого 01.03.2023 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт, 21.11.2023 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 246 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 17 днів обмеження волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 близько о 12 год. 00 хв. 03.01.2024 року, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливого мотиву, не маючи наміру повертати, попросив у ОСОБА_5 ланцюгову бензопилу ТМ «Dnipro-M», моделі DSG-52H для обрізки дерев, повідомивши, що поверне її через 2 дні. ОСОБА_5 , який був особою похилого віку, не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 та довіряючи останньому, передав йому ланцюгову бензопилу ТМ «Dnipro-M», моделі DSG-52H, вартістю 3659 грн. 00 коп. Заволодівши вказаною бензопилою, ОСОБА_4 з місця події зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, пояснив, що близько о 12 год. 00 хв. 03.01.2024 року він знаходився у дворі за місцем проживання ОСОБА_5 , з яким познайомився раніше, по АДРЕСА_3 . Він знав, що ОСОБА_5 є особою похилого віку. Знаючи, що у останнього є бензопила, він вирішив заволодіти нею та згодом продати. Не маючи наміру повертати бензопилу, він попросив у ОСОБА_5 на два дні належну йому бензопилу марки «Dnipro-M» для того, щоб обрізати дерева. Оскільки ОСОБА_5 йому довіряв, то дав вказану бензопилу йому на два дні. Заволодівши бензопилою, він покинув двір та згодом продав її за 1000 грн. 00 коп. Вартість бензопили у сумі 3659 грн. 00 коп. не оспорює. Згодом бензопилу повернули ОСОБА_5 працівники поліції.

Пояснення ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї провини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його провина підтверджується наступними зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Даними паспорта серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_5 , 02.08.1948 року зареєстрований по АДРЕСА_3 (а.с. 69-71).

Під час судового розгляду ОСОБА_4 підтвердив, що заволодів бензопилою ОСОБА_5 за вказаною адресою.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2024 року та довідкою до нього, під час проведення якого ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_4 за загальними ознаками, рисами обличчя, як особу, яка заволоділа шахрайським шляхом належною йому бензопилою (а.с. 72-74).

Даними протоколу огляду місця події від 25.01.2024 року та фототаблицею до нього, під час проведення якого була виявлена та вилучена у ОСОБА_6 бензопила марки «Dnipro-M» (а.с. 75-83).

Обвинувачений під час судового розгляду зазначив, що вилучену у ОСОБА_6 бензопилу, він напередодні продав останньому за 1000 грн. 00 коп.

Даними протоколів оглядів предметів від 17.01.2024 року, під час проведення яких були оглянуті товарний чек № 156 від 2023 року з назвою товару «Ланцюгова бензопила «Dnipro-M» та інструкція з техніки безпеки та експлуатації бензопили ланцюгової ТМ «Dnipro-M» (а.с. 84-87).

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2024 року та довідкою до нього, під час проведення якого ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 за загальними ознаками, рисами обличчя, як особу, у якої він купив бензопилу ТМ «Dnipro-M»(а.с. 88-90).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 01.02.2024 року та відеозаписом до нього, під час проведення якого ОСОБА_4 показав та розказав про обставини заволодіння ним бензопилою ОСОБА_5 , зловживаючи його довірою (а.с. 91-95).

Під час судового розгляду обвинувачений підтвердив обставини, викладені ним при проведенні вказаного слідчого експерименту.

Даними судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/2089-ТВ від 25.01.2024 року, згідно висновку якої вартість бензопили «Dnipro-M», моделі DSG-52H становить 3659 грн. 00 коп. (а.с. 96-102).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Даними речових доказів чеком на купівлю бензопили ТМ «Dnipro-M», моделі DSG-52H, інструкцією з техніки безпеки та експлуатації ланцюгової бензопили та бензопилою ТМ «Dnipro-M», моделі DSG-52H (а.с. 103-106).

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Недопустимості доказів згідно вимог ст. ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено також не було.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а тому винуватість ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження - тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він має базову загальну середню освіту, неодружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, судимий 01.03.2023 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт, 21.11.2023 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 246 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 17 днів обмеження волі, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Окрім цього, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 , вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою щодо особи похилого віку, натомість зазначене не враховується судом як обтяжуюча покарання обставина, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку, не було зазначено в обвинувальному акті як такої, що обтяжує покарання відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На думку суду, визнання цієї обставини відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України.

Такий висновок цілком відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного суду від 20.12.2018 року (справа № 679/783/17).

Разом з тим, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та виходить з положень ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» якими передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання у виді обмеження волі, ту обставину, що обвинувачений не відшкодував потерпілому матеріальні збитки, які він йому спричинив на протязі тривалого часу, скориставшись довірою потерпілого вчинив кримінальне правопорушення проти власності, суд приходить до висновку, що виправлення, перевихованняОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень можливо лише в умовах реального відбування покарання у виді обмеження волі.

При цьому суд враховує, що попередній вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2023 року набрав законної сили та відповідно до вимог ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 21 КПК України є обов`язковими до виконання на всій території України.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання суд частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2023 року.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/2089-ТВ від 25.01.2024 року у розмірі 1514 грн. 56 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Як встановлено під час судового розгляду, ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 року накладено арешт на бензопилу ТМ «Dnipro-M», моделі DSG-52H.

Таким чином, арешт, накладений на вказане вище майно, підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, встановлених ст. 178 КПК України, враховуючи вид та міру покарання, який призначається судом ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

У відповідності до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні зобов`язання виконувати покладені судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати покарання за попереднім вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2023 року та остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки.

Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 затримати та направити до місця відбуття покарання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Речові докази - чек на купівлю бензопили ТМ «Dnipro-M», моделі DSG-52H, інструкцію з техніки безпеки та експлуатації ланцюгової бензопили, долучені до матеріалів кримінального провадження повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Речовий доказ - бензопилу ТМ «Dnipro-M», моделі DSG-52H, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вважати повернутим законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/2089-ТВ від 25.01.2024 року у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 року на бензопилу ТМ «Dnipro-M», моделі DSG-52H- скасувати.

До набрання вироком законної сили застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду, а також покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-не відлучатись без дозволу прокурора або суду із населеного пункту, в якому він проживає (м. Харків);

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий -