Справа № 446/1626/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участі:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024 за №0000092 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 407 КК України, -

встановив:

в провадженні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024 за №0000092 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2024 у провадження судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_6 передано вище вказаний обвинувальний акт.

Ухвалою суду від 30.07.2024 призначено підготовче засідання.

29.08.2024 до суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про відвід судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_6 від розгляду вище вказаного кримінального провадження із підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України. Заявлений відвід мотивований тим, що в обґрунтуванні ухвали від 06.08.2024 у справі № 446/1626/24, постановленою за результатом розгляду клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя ОСОБА_6 неодноразово проявляє упередженість щодо обвинуваченого, порушує його права визначені Конституцією, міжнародними актами та національним законодавством. Зокрема, зазначаючи про наявність ризику перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадження іншим чином, вказує, що розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_4 , маючи певні навички використання зброї як військовослужбовець, перебуваючи на волі може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування, при цьому досудове розслідування завершене, та обвинувальний акт звернений до суду. Разом з тим, суд також визнаючи обґрунтованим ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень чи продовження вчиненого кримінального правопорушення, звертає увагу на те, що ОСОБА_4 вчинив подвійно злочин за ст. 402 КК України, при цьому ввівши в оману командування, що виконає наказ, після цього вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, відтак вважають, що це положення є порушенням презумпції невинуватості, свідченням наявності явної упередженості, оскільки ще до розгляду справи, суддя ОСОБА_6 вирішив питання про винуватість обвинуваченого. Окрім того, суддя ОСОБА_6 в ухвалі зазначає, що ОСОБА_4 у 2010 році був засуджений до позбавлення волі, він може вчинити повторно умисний злочин, при цьому суддею в судовому засіданні було встановлено, про відбування обвинуваченим покарання. Зазначають, що суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_6 у 2022 році розглядав справу №446/429/22 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, та визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Дана обставина додатково сприяє упередженості судді ОСОБА_6 , що яскраво проявилось в ухвалі від 06.08.2024.

Відтак, вважають, що вищенаведені порушення прав обвинуваченого ОСОБА_4 поза всяким розумним сумнівом доводять неможливість здійснення розгляду справи суддею ОСОБА_6 , з огляду на його особисту зацікавленість, що проявилась у крайній мірі упередження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 підтримали заявлений відвід з підстав зазначених у заяві просили суд такий задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення заяви про відвід, зіславшись на необгрунтованість та передчасність такого та просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого відводу, розглянувши заяву про відвід та перевіривши наведені в ній доводи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст. 75 КПК України. Так, серед іншого, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до частин 3-5 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Водночас в заяві не наведено жодних об`єктивних аргументів, які б свідчили про те, що головуючий суддя ОСОБА_6 є безсторонньою чи упередженим під час розгляду справи про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 402 та ч.5 ст. 407 КК України, при цьому незгода учасника справи з прийнятими судовими рішеннями під час розгляду справи не є підставою для відводу головуючого судді у справі.

Велика Палата Верховного Суду зазначила в ухвалі від 04.02.2020 по справі № 908/137/18, посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, в тому числі й на рішення у «Справі Гаусшильдта» від 24.05.1989, «Міккалеф проти Мальти» від 15.10.2009, «Межнаріч проти Хорватії» від 15.07.2005, «підставою для виходу судді з процесу є достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості, а не будь-які щонайменші сумніви учасників справи (такі як: публічно висловлена думка судді, поведінка судді в інших провадженнях, тощо). Тобто, для задоволення відводу судді за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи».

При цьому суд наголошує, що сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Проаналізувавши зазначені захисником ОСОБА_5 обставини для відводу судді ОСОБА_6 , суд має визначити, чи є наведені захисником факти такими, які можуть викликати обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості.

Зокрема, захисник обвинуваченого у заяві про відвід як на обставини, що викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 послався на те, що прийнятим рішенням, за результатами розгляду клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою порушилися права обвинуваченого визначені Конституцією, міжнародними актами та національним законодавством.

Вище наведені аргументи заявленого захисником відводу судді за своєю суттю є висловленням незгоди із прийнятим судовим рішенням, мотивами його постановлення та фактично зводяться до оспорювання його законності й обґрунтованості ухвали суду, постановленої в цьому судовому провадженні, що не може слугувати підставою для відводу судді, який постановив таку ухвалу та жодним чином не породжує об`єктивних сумнівів у неупередженості останнього, а також вочевидь не може слугувати доказом будь-якого неприязного відношення до учасників судового засідання.

Суб`єктивна оцінка учасником справи дій та рішень судді в частині їх законності, обґрунтованості та правомірності, не є вирішальною при оцінці факту існування об`єктивних сумнівів в неупередженості.

Оцінка таких дій та рішень може бути здійснена у межах апеляційного провадження, якщо така буде ініційована його учасниками а бо викладена в запереченнях .

У будь-якому разі, інститут відводу у кримінальному процесі є механізмом, який забезпечує реалізацію права особи на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч. 1 ст. 21 КПК України). Цей інститут не є інструментом перегляду судових рішень (процесуальних дій) чи додаткового роз`яснення мотивів їх ухвалення (здійснення). Крім того, зазначений інститут не може використовуватися стороною кримінального провадження як інструмент вибору судді, адже це буде суперечити засаді доступу до правосуддя.

Разом з тим, доводи адвоката ОСОБА_5 , які стосуються обставин постановлення суддею ОСОБА_6 судового рішення в межах розгляду справи № 446/429/22 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, суддею не приймаються, оскільки такі не можуть бути підставою для відводу суді. Прийняте судом рішення у вище вказаній справі набрало законної сили та жодним чином не стосуються даної справи.

Відтак, суд дійшов висновку, що викладені захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 аргументи на підтвердження підстав відводу судді ОСОБА_6 не відображають будь-якої його упередженості та необ`єктивності по відношенню до обвинуваченого, а лише свідчать про його незгоду з ухваленими раніше судовими рішеннями, що з точки зору закону, не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене суд не вбачає обставин, які б свідчили про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 чт. 75 КПК України, для відводу головуючого судді ОСОБА_6 , тому слід відмовити в задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід.

Керуючись ст.76,80, 81 Кримінального процесуального кодексу України,-

у х в а л и в:

в задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024 за №0000092 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 407 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10.09.2024.

Суддя ОСОБА_1