Провадження № 1-кп/947/1374/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001114 від 20.08.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю військової служби на посаді стрільця-снайпера третього відділення охорони другого взводу охорони третьої роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця-санітара першого відділення охорони другого взводу охорони третьої роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений час, але не пізніше 20.08.2023 у невстановленому місці шляхом знахідки незаконно придбав вибухову речовину, а саме корпус ручної осколкової гранати Ф-1, та бойові припаси: запал типу УЗРГМ, які надалі без передбаченого законом дозволу продовжив зберігати за адресою свого фактичного місця проживання, до моменту їх вилучення працівниками поліції.

У період часу з 12:52 по 13:21 години 20.08.2023, співробітниками поліції, проведено огляд місця події за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати Ф-1, що є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини у металевому корпусі та належить до вибухових речовин, запал типу УЗРГМ, який є засобом підриву та належить до бойових припасів.

Таким чином, ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 «Про затвердження Положення про дозвільну систему» та наказу МВС України №622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України,за кваліфікуючими ознаками - придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: а саме: в серпні 2023 року він знайшов корпус ручної осколочної гранати Ф1, запад до неї, які почав зберігати за місцем проживання без передбаченого законом дозволу. 20.08.2023 року з місцем його мешкання співробітники поліції виявили та вилучили корпус ручної осколочної гранати Ф1, запал до неї. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками - придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання з застосуванням вимог 75 КК України, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, враховуючи характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, є військовослужбовцем, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі стягнути з ОСОБА_4 .

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи№СЕ-19/116-23/14321- ВТХ від 28.08.2023 у розмірі 956 ( дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Речовій доказ: корпус ручної осколкової гранати Ф-1, бойові припаси: запал типу УЗРГМ, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1