Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/2239/2024 Справа № 641/7508/24
УХВАЛА
25 жовтня 2024 року м. Харків
Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого відділу відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому вона просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 23.10.2024 року приблизно о 10 годині ОСОБА_6 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , неподалік від транспортної зупинки, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей момент спав біля одного з дерев. В цей момент у ОСОБА_6 , у період дії воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», виник злочинний умисел спрямований на заволодіння належним ОСОБА_8 майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_8 , та скориставшись тим, що останній спить, почав шукати в кишенях ОСОБА_8 майно, яким можно заволодіти. Злочинні дії ОСОБА_6 були помічені перехожим ОСОБА_9 , який зробив ОСОБА_6 зауваження та виказав вимогу припинити злочинні дії, ОСОБА_6 , не реагуючи на зауваження ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння належеним ОСОБА_8 майном, діючи відкрито для сторонніх осіб, дістав з кишені куртки потерпілого належний йому мобільний телефон ТМ «Redmi» в корпусі темно-синього кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, вчинене повторно.
Слідчим СВ ВП №2 Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області 24.10.2024, за погодженням з прокурором, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше засуджений: 22.05.2024 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України яким було визначено покарання у вигляді 5 років 5 місяців позбавлення волі; але ОСОБА_6 , ухиляється від виконання покарання та перебуває у Державному розшуку, крім того, стосовно ОСОБА_6 , знаходяться на розгляді обвинувальні акти у Фрунзенському районному суді м. Харкові за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та у Комінтернівському районному суді м. Харкові за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст .190 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи від 23.10.2024, протоколом огляду місця події від 23.10.2024, допитом потерпілого ОСОБА_8 , допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , та іншими доказами в сукупності.
У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому маються підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, намагаючись тим самим уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, незаконно впливати на свідків або потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та просили його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що прокурором та слідчим не доведено наявність ризиків зазначених у клопотанні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що 24.10.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, вчинене повторно, що у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується доказами, які зібрані під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею цього Кодексу.
Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десятии років, а також раніше судимий, в тому числі за корисливі злочини проти власності, та підозрюється у скоєнні нового умисного злочину, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, ухиляється від виконання покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.05.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, та перебуває у державному розшуку, у нього відсутні джерела існування, отже є обґрунтовані підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Таким чином, суд вважає встановленим існування ризику, передбачених ст. 177 КПК України, та необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеному ризику.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Однак, враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні злочину у якому він підозрюється; дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд застосовує до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судом враховано аргументи, які наводилися підозрюваним ОСОБА_6 та його захисником, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень.
Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд, обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід, вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, слідчий суддя, зважаючи на те, що застава в силу статті 183 КПК України не визначається щодо осіб, які вчинили злочин із застосуванням насильства, з метою запобігання подальшим спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, продовжити злочинну діяльності та вчинити нові злочини, приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування до підозрюваного альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Строк тримання під вартою рахувати з 23.10.2024 року з 12 години 35 хвилин взявши його під варту в залі суду.
Виконання ухвали доручити начальнику відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Строк дії ухвали до 21 грудня 2024 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1