ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000129 за апеляційною скаргоюзахисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 травня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон, Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його фактичного затримання.

Строк відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Обраний в порядку ч.6 ст.193 КПК України відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Вироком суду вирішено долю речових доказів та арештованого майна.

Обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за вчинення дій, які виразилися у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, Верховною Радою України Радянської Соціалістичної Республіки схвалено 24.08.1991 року «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою. Суверенітет України поширюються на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою.

Згідно зі статтями 17 та 65 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу та обов`язком громадян України. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом та не допускається розташування іноземних військових баз. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Статтями 19 та 68 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статей 132, 133 Конституції України, територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій.

До системи адміністративно-територіального устрою України входять Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст.72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

У свою чергу, представники влади російської федерації, діючи всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права, а саме п.п.1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року №36/103, від 16.12.1970 року № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 року № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 року №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Відповідно, 24.02.2022 року, на виконання вказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, житлові та господарські споруди, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на даний час.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 року, органи державної влади та місцевого самоврядування в умовах воєнного стану здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року, тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених ч.1 ст.3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою російською федерацією територією України відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили й здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили і здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку рф проти України, 01.03.2022 року Херсонська міська територіальна громада та місто Херсон захоплено збройними формуваннями держави-агресора.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасом окупованих російською федерацією», Херсонська міська територіальна громада внесена до переліку територіальних громад тимчасом окупованих рф з 01.03.2022 року та являлася окупованою до 11.11.2022 року.

Всупереч порядку, встановленому Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації» та іншими нормативно-правовими актами, 19.05.2022 створено окупаційну адміністрацію «военно-гражданскую администрацию Херсонской области», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території міської громади та реалізації узурпованих владних повноважень.

Положеннями п.6 ч.1 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Згідно ч.3 ст.18 Кримінального кодексу України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 року "Про судову практику у справах про хабарництво" організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт. Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

У ході розвитку подій, пов`язаних з військовою агресією рф, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, сповідуючи ідеї військово-політичного керівництва рф щодо політичної, ідеологічної, національної нетерпимості та ненависті до української нації та державності, відстоюючи стійку проросійську позицію, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Херсон, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену загальну мету, спрямовану на підтримку дій держави-агресора проти України, включаючи роздмухування такої мотивації в інших осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України, в порушення вимог Конституції, Законів України та всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету і територіальної цілісності, маючи вільний вибір прийняття рішень щодо своїх дій та поведінки, погодився на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора, та з 01.06.2022 року добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме посаду «заместителя начальника Департамента молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области», а в ході реорганізації вказаного органу влади 22.12.2022 року посаду «заместителя министра молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области».

Знаходячись на зазначеній посаді, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на надання окупаційним військам збройних сил російської федерації та її представникам на території міста Херсон та Херсонської області допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, просуваючи ідеї проросійської спрямованості, з метою утвердження окупаційної влади, переконання мешканців окупованої території у втраті законною українською владою будь-якого контролю над цими територіями та створення в них хибного уявлення незворотного і стабільного існування влади рф, ОСОБА_9 розробляв та організовував проекти державних програм в сфері молодіжної політики, розвитку культури і спорту Херсонської області, організовував спортивні заходи та здійснював координацію діяльності державних закладів, які знаходяться у віданні «военно-гражданской администрации Херсонской области» та проводять роботу по програмах молодіжної політики.

Своїми активними діями ОСОБА_8 умисно підтримував на тимчасово окупованій території України працездатність «военно-гражданской администрации Херсонской области» по взаємодії з населенням, тим самим впливаючи на свідомість місцевих мешканців, формуючи у них ідеологію довіри до окупаційної влади російської федерації (Том 2 а.с.115-121).

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає, вирок необгрунтованим, судовий розгляд проведено неповно, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, судом допущена невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує на те, що сторона захисту протягом як досудового, так і судового слідства не мала можливості узгодити правову позицію із підзахисним ОСОБА_8 .

Вважає, що жодного ухилення обвинуваченого від правосуддя в ході слідства не встановлено, тому це не можна оцінювати як реалізація останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття, як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості. Очевидно, що особа, яка може знаходитися на тимчасово окупованій території України, не може прибути до суду, оскільки відбувається збройна агресія російської федерації, тому сприймати ці обставини необхідно в призмі воєнного стану та військових дій.

Звертає увагу на те, що жодними доказами, як письмовими, так і з показань свідків не доведено, що ОСОБА_8 дійсно обіймав посаду в так званому псевдо «міністерстві». Дані псевдо «республіки» та відповідні псевдо «міністерства» є невизнаними жодними міжнародними державами та інституціями, тому сприймати їх як певні установи, які мають адміністративні функції, не можна.

Скріншоти з соціальних мереж, публікації на невідомих сайтах, де може бути зображена особа ззовні схожа на ОСОБА_8 , не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки не виключено, що дані публікації можуть бути створені особами з числа осіб країни-агресора та опубліковані ними з метою інформаційно психологічних операцій як на мешканців України, так і на мешканців ТОТ України.

Стороною обвинувачення не спростовано твердження сторони захисту, що як і на обвинуваченого ОСОБА_8 , так і на членів його родини, зокрема дітей, міг чинитися як психологічний так і фізичний тиск з метою виконання вказівок окупантів та взяття участі у «псевдо масовках».

Щодо показань свідків звертає увагу, що він лише повідомив, що йому зі слів інших осіб відомо, що ОСОБА_8 займає певну посаду на тимчасово окупованій території України, бачили певні публікації в соціальних мережах тощо, але в своїх показаннях свідки не вказали, що їм саме достовірно відомо про обіймання посади, що вони бачили документальні підтвердження цього та їм не відомо про можливий тиск на нього та членів його родини.

Судом також не враховано, що ОСОБА_8 не був допитаний, не з`ясовано його ставлення до обвинувачення, чи визнає або не визнає інкриміноване йому кримінальне правопорушення, не встановлено його сімейний стан та інше, але при призначенні покарання суд застосував фактично найсуворіше у вигляді позбавлення волі на строк 7 років.

Вважає, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_8 , жодних об`єктивних, належних та допустимих доказів цьому суду не надано. ОСОБА_10 не допитаний та не заслухана його позиція щодо інкримінованого йому діяння. Сторона захисту не мала можливості узгодити правову позицію з даного приводу, а тому вважає, що ОСОБА_11 необхідно виправдати, а кримінальне провадження за ч.1 ст.111-5 КК України необхідно закрити у зв`язку з не доведенням його вини.

Просить вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.05.2024 року скасувати, а кримінальне провадження закрити па підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати (Том 2 а.с.129-132).

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце апеляційного розгляду матеріалів даного кримінального провадження шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом розміщення повістки у виданні «Урядовий кур`єр» відповідно до вимог КПК України.

З урахуванням викладеного та вимог кримінального процесуального закону колегією суддів прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, прокурора, який відносно задоволення апеляційної скарги заперечив, просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами, визначеними у ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Розглянувши в порядку спеціального судового розгляду, за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов законного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про доведеність пред`явленого йому обвинувачення у том, що останній своїми умисними діями, які виразилися у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так в ході судового розгляду встановлено, що винність ОСОБА_8 у вчиненому повністю стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, зокрема:

- протоколом огляду від 05.07.2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходяться фотоматеріали у яких підтверджується, що ОСОБА_8 , займає посаду так званого «замесителя начальника Департамента молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области».

- протоколом огляду від 05.07.2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться відеоінтерв`ю ОСОБА_8 в ході якого останній бере участь в офіційному заході, як «заместитель начальника Департамента молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области» з нагоди річниці так званої бесланської трагедії в росії.

- протоколом огляду від 15.05.2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на сайті «ZOV Херсон» знаходиться стаття, якою підтверджується, що ОСОБА_8 добровільно перейшов на бік окупаційної влади зайняв посаду «замесителя начальника Департамента молодежной политики, семьи и спорта военно-гражданской администрации Херсонской области».

- протоколом огляду від 28.07.2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 розміщену публікацію від 06.07.2022 року під назвою « ОСОБА_12 опубликовал списки назначенных оккупантами « ОСОБА_13 » до якої прикріплено фотозображення списків осіб, що займають посади у створених державою-агресором органах влади, серед яких зазначено, що ОСОБА_8 обіймає посаду «заместителя начальника управление молодежной политики, семьи и спорта». Крім того, об`єктом огляду є публікації розміщені у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Так, на вказаному телеграм-каналі у загальному доступі 28.12.2022 року розміщено публікацію під назвою «В станице Динская, Краснодарского края 23-25 декабря 2022 прошел V открытый Рождественский турнир по греко-римской борьбе» в тексті якого зазначено, «в рамках турнира состоялась вручение сертификата на покупку борцовского ковра и спортивного инвентаря Министерству молодежной политики и спорта Херсонской области в лице заместителя министра Георгия Тамбовцева». До вказаної публікації прикріплено фотозображення ОСОБА_14 під час «офіційних заходів». Крім того, на телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » знаходиться стаття « ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 10.01.2023 року в тексті якої зазначено «Херсонская область, в лице представителей руководства Министерства молодежной политики и спорта, делает многое для того, чтобы доказать свое полноценное участие, как признанная часть России, в сотрудничестве с другими российским ирегионами. Так, с 23 по 25 декабря уже ушедшего, 2022 года Заместитель Министра молодежной политики и спорта ОСОБА_8 принял участие в V-ом открытом Рождественском турнире по греко-римской борьбе в станице Динская, Краснодарского края». Також, в ході огляду в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » зафіксовано статтю від 07.05.2022 під назвою «Тамбовцев будет «курировать спорт» в тексті якої повідомляються факти про те, що він є прибічником «русской весны», є «заместителем Сальдо», а також прикріплено фотозображення ОСОБА_8 з червоною зіркою на чорній шапці-вушанці.

- протоколом огляду від 13.09.2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 здійснено публікацію із текстом та фотоматеріалом, у яких підтверджується, що ОСОБА_8 добровільно перейшов на бік окупаційної влади на території Херсонської міської територіальної громади та зайняв посаду «замесителя начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 », а також його політичні переконання у 2014 році.

- протоколом обшуку від 07.09.2023 року, яким виявлено та зафіксовано документи ксерокопії резолюцій керівництва на ОСОБА_8 , «План роботы Департамента молодежной политики, семьи и спорта ВГА Херсонской области с 01 августа по 05 августа 2022 года» затверджений печаткою начальника Департамента ОСОБА_15 , лист від його імені до голів «ВГА Херсонской области» щодо перенесення спортивного заходу «Фестиваль борьби», ксерокопія «сведения о сотрудниках и начисленной им зароботной плате за август 2022 года»), у яких підтверджується, що ОСОБА_8 добровільно перейшов на бік окупаційної влади на території Херсонської міської територіальної громади, зайняв посаду «замесителя начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 », розробляв та організовував проекти державних програм в сфері молодіжної політики, розвитку культури і спорту Херсонської області, організовував спортивні заходи та здійснював координацію діяльності державних закладів, які знаходяться у віданні «военно-гражданской администрации Херсонской области».

- протоколом огляду речей і документів від 15.09.2023 року, яким виявлено та зафіксовано документи, вилучені в ході проведення обшуку від 07.09.2023 року, а саме: аркуш паперу із написом «СВ Альтера» на якому наявні рукописні написи, що розпочинаються з: « НОМЕР_1 » та закінчується з іншої сторони написом «свет за сентабрь 026233»; - аркуш паперу із написом, що розпочинаються з: « НОМЕР_2 » та закінчується з іншої сторони написом « НОМЕР_3 »; - аркуш паперу із написом: « НОМЕР_4 - нина массаж»; - візитки з написом « ІНФОРМАЦІЯ_10 » у кількості 6 (шість) штук; - зелена папка з двома аркушами, аркуш 1 із написом, що розпочинається «Гуманитарный штаб МЧС Росии г. Ростов на Дону», аркуш 2 із написом синього кольору «ФЛП ОСОБА_16 НОМЕР_5 АДРЕСА_2 »; - копії документів на ім`я « ОСОБА_8 », на 3 аркушах; - копія документа «Заявления на поступление» за підписом « ОСОБА_8 » від 29.08.2022 року, на 2 аркушах; - аркуші паперу із рукописними написами, виконано (ймовірно) олівцем, на 2 аркушах; - документи із назвою: «План работы Департамента молодежной политики, семьи и спорта ВГА Херсонской области с 01 августа по 05 августа 2022 года», на 2 аркушах кожен, всього на 4 аркушах; - аркуш паперу, який серед іншого має напис «СОЮЗ ЛЕВЫХ СИЛ», на 1 аркуші; - документ, що починається зі слів «В соотвествии со статьей 143….», на 2 аркушах; - аркуш паперу з списком спортивных учреждений Херсонской области, у кількості 1 штук; - документ, що починається зі слів «Организации сферы физической культуры», на 2 аркушах; - документ, що починається зі слів «Список действуючих спортивных государственных объектов по состоянию на 01.09.2022 года», на 1 аркуші; - документ із назвою «ведомость на з/п уборщице», на 4 аркушах; - аркуш паперу із написом: «Департамент молодежной политики, семьи и спорта», на 1 аркуші; - документи на бланках «Департамент молодежной политики, семьи и спорта», на 6 аркушах; - документ на бланку «Министерство молодежной политики, семьи и спорта», на 1 аркуші; - документ з назвою: «План работы департамента на август 2022 года», на 1 аркуші; - документ з назвою: «Ведомость», на 7 аркушах; - «Грамота» із російською символікою, на 5 аркушах; - плакат із написом «Фестиваль борьба»; - газета «Хочу в СССР» від «17 июня 2014 года»; - книга із назвою «От человекообразия к человечности»; - підручник «География 5/6»; - прапор російської федерації у кількості 7 (сім) штук; - прапор «СССР» червоного кольору, у кількості 1 (одна) штука; - стрічки із прапором синьо-біло-червоного кольору у кількості 4 (чотири) штуки; - прапор червоного-жовтого кольору, у кількості 2 (дві) штуки.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.07.2023 року, у ході якого свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_8 за фотознімком, як такого, який пропонував співпрацю з російською владою.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.07.2023 року, у ході якого свідок ОСОБА_18 впізнала ОСОБА_8 за фотознімком, як такого, який пропонував співпрацю з російською владою.

- протоколом огляду від 10.05.2023 року з фототаблицями - складеним за наслідками проведеного огляду мережі Інтернет, яким виявлено та зафіксовано, що на Інтернет сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_11 на екрані монітора з?явився перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 року № 309 (із змінами).

- ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.09.2023 року про тимчасовий доступ до речей і документів, постановою про доручення оперативному підрозділу проведення слідчих (розшукових) дій на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу від 19.09.2023 року в ході виконання яких отримано тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження 0000023, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими СВ УСБУ у Херсонській області. Згідно вилучених документів, підтверджуються факт обіймання ОСОБА_8 посади начальнику «департаменту» на період відсутності ОСОБА_19 (приказ №5-к від 14.09.2022 року).

Окрім письмових доказів в судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_20 .

Так свідок ОСОБА_20 суду показала про те, що знає обвинуваченого ОСОБА_8 з дитинства, так як вони були сусідами. Вказала, що обвинувачений ОСОБА_8 підтримував «русский мир» з 2014 року, а після повномасштабного вторгнення російських військ та захоплення ними м. Херсон, відкрито підтримував їх дії. Також показала, що обвинувачений ОСОБА_8 , який обіймав посаду заступника міністра зі спорту, обіймав її добровільно, без будь-якого тиску та примусу, оскільки і раніше був прибічником росії. Бачила публікації про його діяльність в незаконному органі владі в мережі Інтернет. Заявила, що останній переховуються на лівому березі Дніпра, де на даний час перебувають представники незаконних органів влади Херсонської області.

Свідок ОСОБА_18 суду показала про те, що у квітні - травні 2022 року до неї на роботу в Херсонську ДЮСШ з`явився ОСОБА_8 та вказав, що він є заступником начальника Департаменту молодіжної політики і спорту Херсонської області. В ході розмови останній пропонував працювати на окупаційні органи влади по російському законодавству та відповідно переоформити документи. Вважає, що ОСОБА_8 перебував на вказаній посаді добровільно, без будь-якого примусу так як поводився вільно під час розмови. В подальшому впізнала його під час проведення слідчої дії впізнання за фотознімками.

Підстав не довіряти показанням вищезазначених свідків, які були попередженні про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведені до присяги, у суду не було, а в апеляційній скарзі сторони захисту не вказані ймовірні причини обмови обвинуваченого ОСОБА_8 з боку свідків.

Показання вищезазначених свідків у суді першої інстанції є логічними та послідовними, оскільки вони переконливо повідомили про відомі їм обставини вчиненого кримінального правопорушення, їх пояснення повністю узгоджуються між собою та дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації її дій за ч.5 ст.111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_8 може діяти не з власної волі, вимушено заподіювати шкоду національній безпеці України та, що через розгляд справи у її відсутності (in absentia), неможливо фактично з`ясувати мотив та мету вчиненого то на думку апеляційного суду, вони є неспроможними з огляду на наступне.

У ряді складів кримінальних правопорушень, у тому числі, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

Наведеними вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідженими судом публікаціями, здобутими в результаті оглядів мережі Інтернет, уповноваженими на це суб`єктами досудового розслідування, установлено, що ОСОБА_8 добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Вищезазначене є беззаперечним свідченням невимушеності його поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо неї, а відтак, і цілковитої добровільності його дій. Окрім того, воєнний напад росії на Україну, що почався 24.02.2022 року, окупація території Херсонської області та встановлення на цій території окупаційних органів влади, мали відкритий характер, а тому ОСОБА_8 , будучи громадянином України, з огляду на його вік та достатній життєвий досвід, очевидно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

При розгляді кримінального провадження в місцевому суді були встановлені та досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, висновки суду про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого їй злочину у вироку належним чином мотивовані, ґрунтуються на сукупності зібраних та всебічно оцінених доказах, а тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та необґрунтованими. Рішення місцевим судом прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року).

Крім того слід зазначити, що всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі захисника, були перевірені судом першої інстанції та на ці доводи надана аргументована та змістовна відповідь у вироку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення є конкретним і зрозумілим, не має недоліків, які б могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, а тому підстав для виправдання ОСОБА_8 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, як на це вказує захисник, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи зазначене апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 травня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: