печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року

Суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за заявою ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Київської області від 22.05.2019 про закриття кримінального провадження № 0000541 від 09.11.2016,

УСТАНОВИВ:

У провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Київської області від 22.05.2019 про закриття кримінального провадження № 0000541 від 09.11.2016.

В обґрунтування відводу заявник вказує, що слідчим суддею ОСОБА_4 порушені розумні строки розгляду скарги, оскільки вісім місяців не розглядається судове провадження № 757/31712/23-к за скаргою ОСОБА_3 , у зв`язку з чим в останнього виник сумнів у неупередженості слідчого судді.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися, про місце і час розгляду заяви повідомлені належним чином.

У відповідності до положень статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями статті 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною п`ятою вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Заявник вказує, що слідчим суддею ОСОБА_4 порушені розумні строки розгляду скарги, оскільки вісім місяців не розглядається судове провадження № 757/31712/23-к за скаргою ОСОБА_3 , у зв`язку з чим в останнього виник сумнів у неупередженості слідчого судді, проте доказів в обґрунтування свого твердження не навів та не надав.

Під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріалами не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей, уподобань щодо однієї із сторін при розгляді скарги.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

З огляду на викладене, суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого судді ОСОБА_4 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави згідно із правилами КПК України для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 309 Кримінального процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1