Справа № 481/1496/24
Провадж.№ 1-кп/481/94/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 20.11.2023 року за № 0000662 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

Встановив:

До Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000662 від 20.11.2023 року відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ст. 32 КПК України зазначений обвинувальний акт передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 10.09.2024 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 подала цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди. При цьому вона пояснила, що з технічних причин помилково другим відповідачем по справі вказано ТОВ «Турист», що не є вірним.

В судовому засіданні 23.09.2024 року потерпіла ОСОБА_4 , до початку розгляду справи по суті подала уточнену редакцію позовної заяви. Крім того заявила клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні своє клопотання підтримала, просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що квартира на яку потерпіла просить накласти арешт не перебуває в його власності, він її винаймає для проживання.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що потерпілою не доведено належність квартири саме обвинуваченому, тому таке клопотання задоволенню не підлягає.

Захисник також заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст.173 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст.170КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

В судовому засіданні встановлено, що в клопотанні про арешт майна відсутні будь-які дані щодо вартості майна, а також відомості про власника вказаної квартири. Звідси судом жодним чином не може бути встановлена співмірність розміру шкоди, зазначеного в цивільному позові вартості майна обвинуваченого.

Звідси, суд вважає, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню, що не позбавляє права потерпілу ОСОБА_4 повторно звернутися із таким клопотанням, однак з інших підстав та на інше майно.

Окрім того, як слідує із наданих документів, між страховою компанією ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» та власником транспортного засобу, яким керував обвинувачений в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, ТОВ «Турис» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних, відповідно до якого застраховано автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційними номер НОМЕР_1 . Строк дії договору з 24.10.2023 року по 23.04.2024 року включно.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов`язки щодо однієї із сторін. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, або з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ЦПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Враховуючи, що судове рішення щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 може вплинути на права та обов`язки страхової компанії ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС», у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність цивільного відповідача, суд вважає за необхідне залучити дане товариство до участі у даному кримінальному провадженні при розгляді цивільного позову в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Керуючись ст. ст. 350, 372 КПК України, суд,

Постановив:

У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , відмовити.

Залучити до участі у справі в якості третьої особи за позовною заявою ОСОБА_4 ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС»

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала в повному обсязі проголошена 30.09.2024 року о 08:10

Суддя