Справа №195/2070/24
Провадження № 1-кп/195/149/24 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.11.2024 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топила, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою - спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений та діяв станом на 03 листопада 2024 року.
Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.
На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, громадянин України ОСОБА_3 призваний до Збройних Сил України за мобілізацією 1 відділом ІНФОРМАЦІЯ_5 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , перебуває у військовому званні «молодший сержант». Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 7 від 22.02.2023 ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія 2-го розвідувального відділення розвідувального взводу у штатно-посадовій категорії «солдат», в подальшому переведений на посаду командира НОМЕР_3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , де проходить військову службу по теперішній час та з 23.06.2024 перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .
Так, солдат ОСОБА_3 , відповідно до ст. 68 Конституції України, зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Крім цього, будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_3 , відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.
Достовірно знаючи вимоги законодавства України та виданих в їх розвиток нормативно-правових актів солдат ОСОБА_3 , у порушення вищезазначених норм законодавства України вчинив кримінальне правопорушення проти здоров?я особи при наступних обставинах.
Так, 03.11.2024 року приблизно о 06 годині 55 хвилин громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходився за місцем мешкання, а саме на подвір`ї житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та розмовляв із дружиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході розмови між останніми винник словесний конфлікт, одразу після чого на ґрунті особистих неприязних відносин у громадянина ОСОБА_3 раптово виник кримінальний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій кримінальний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілій ОСОБА_5 , громадянин ОСОБА_3 в цей день, тобто 03.11.2024 приблизно о 07 годині 00 хвилини, знаходячись за місцем мешкання, а саме на подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, шляхом застосування власної фізичної сили обох рук, а саме: кулаками правої та лівої руки умисно завдав 6 (шість) ударів в ділянку голови та правого ока потерпілої ОСОБА_5 , від вказаних ударів потерпіла впала на асфальтне покриття та опинилася у лежачому положенні на правому боці, під час падіння потерпіла ОСОБА_5 , вдарилася правим стегном, рукою та пальцями.
Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, громадянин ОСОБА_3 наблизився до потерпілої ОСОБА_5 ,, яка перебувала у лежачому положенні на правому боці та умисно наніс 4 (чотири) почергових удари правою ногою, які прийшлися в правий та лівий бік живота потерпілої ОСОБА_5 , грудної клітини, дещо ліворуч та попереку.
В результаті своїх умисних дій, громадянин ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 423-Е від 13.11.2024, тілесні ушкодження у вигляді: синців на обох повіках правого ока, на правій передньо-бічній поверхні живота в нижній третині, на правій сідниці з переходом на зовнішню поверхню верхньої третини правого стегна, на лівій бічній поверхні грудної клітини з переходом на ліву поперекову область; саден на правій передньо-бічній поверхні живота в нижній третині, в області основної фаланги 3-го пальця правої кисті, в області основної фаланги 4-го пальця правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Умисні дії громадянина ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Згідно із заявою громадянина ОСОБА_3 від 18 листопада 2024 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Громадянин ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_5 також склала заяву 18 листопада 2024 року, в якій зазначила, що згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, їй роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставин.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, оскільки громадянин ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, подав заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_6 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням із обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).
Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, про винуватість громадянина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд у відповідності із ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно із ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання громадянина ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, що обтяжують покарання громадянина ОСОБА_3 , суд визнає вчинення проступку, щодо особи, яка перебуває у сімейних відносинах з винною особою.
Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивну характеристику, вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.
Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд
визнати винним громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- диск DVD -R Му Меdіа із записом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 від 12.11.2024 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с.24).
Вирок може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

29.11.2024