Справа № 128/1933/24
ВИРОК

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці кримінальне провадження, відомості в якому внесено до ЄРДР за № 0000068 від 15 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Голендри Калинівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, неодружного, непрацюючого, раніше судимого: 29 грудня 2023 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи протягом року засудженим відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, 14 березня 2024 року о 12.00 у мережі Інтернет, а саме у чат-боті месенджеру «Телеграм» замовив психотропну речовину, а саме «Амфетамін». Після оформлення замовлення ОСОБА_4 отримав інформацію з реквізитами щодо оплати за придбання психотропних речовин, що одразу і зробив, сплативши 442 грн. через додаток мобільного телефону, шляхом перерахунку коштів на картку невідомої особи, після чого, у тому ж чат-боті месенджеру «Телеграм» отримав інформацію про її місцезнаходження.

Цього ж дня, 14 березня 2024 року близько 14.00 год. біля електричної опори дитячого майданчика по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 забрав порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилась в полімерному пакеті із застібкою, знаючи що це саме придбана ним психотропна речовина.

У подальшому, ОСОБА_4 помістив порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилась в полімерному пакеті із застібкою, в праву кишеню своїх штанів та до моменту виявлення кримінального правопорушення, незаконно зберігав її без мети збуту.

Так, 14 березня 2024 року у період часу з 15:05 год. по 15:16 год., під час проведення огляду місця події поблизу буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , у присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області порошкоподібну речовину білого кольору, що знаходилась в полімерному пакеті із застібкою у правій кишені його штанів, яку було оглянуто та вилучено.

Відповідно до висновку експерта, у наданій на експертизу речовині, масою 0,5981 г міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,4408 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав суду показання, в яких повністю підтвердив факт та обставини скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. До вчиненого ставиться вкрай негативно, дуже шкодує за наслідками скоєного. При призначенні покарання просив суд обмежитися покаранням у вигляді штрафу.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор та обвинувачений в судовому засіданні не заперечували проти розгляду справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції - роз`яснивши обвинуваченій положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 309 ч. 2 КК України, тобто, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, непрацюючий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене законом до злочинів, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, майнового стану обвинуваченого, те, що він є особою, яка не працює.

На підставі вищевказаного, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, та того, що покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавленні волі.

Беручи до уваги те, що обвинувачений раніше судимий, однак, повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся у вчиненому, суд на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, враховуючи, те, що ОСОБА_4 не працює, докази про його працевлаштування або на підтвердження майнового стану відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що призначення покарання у виді штрафу, який становить від 34000 грн до 85000 грн для непрацюючої людини може стати непосильним тягарем, та спонукати до вчинення корисливих злочинів.

Покарання у виді позбавлення волі із застосування ст.ст. 75, 76 КК України на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_6 підлягають до стягнення процесуальні витрати на корить держави за проведення експертизи, відповідно до висновків експерта: № СЕ-19/102- 24/5142-НЗПРАП від 20 березня 2024 року, сума витрат на залучення експертів складає 3029,12 грн.; № СЕ-19/102-24/5141-НЗПРАП від 19 березня 2024 року, сума витрат на залучення експертів складає 3786,40 грн.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів за висновком № № СЕ-19/102- 24/5142-НЗПРАП від 20 березня 2024 року, сума витрат на залучення експертів складає 3029,12 грн.; № СЕ-19/102-24/5141-НЗПРАП від 19 березня 2024 року, сума витрат на залучення експертів складає 3786,40 грн., що становить в загальній сумі 6815(шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 52 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2024 року на вилучене майно, а саме: полімерний пакет з порошкоподібною речовиною, який поміщено до спеціального пакету Національної поліції України PSP 1502850.

Речові докази, а саме: спеціальний пакет Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України за № 3807227 з об`єктом дослідження - змиви з рук ОСОБА_4 , спеціальний пакет Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України за № 3807228 з порошкоподібною речовиною в одному полімерному пакеті, які поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1