УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3041/24

06 серпня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області у складі

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, м.Костопіль скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , щодо незаконного затримання в порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2024 року в провадження слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 надійшла скарга представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , щодо незаконного затримання в порядку ст. 206 КПК України, в якій остання просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 негайно звільнити з під варти громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування скарги вказує, що ОСОБА_4 було фактично затримано в період близько з 16.00 год. 16.07.2024 р. в Берегівському (колишній Виноградівський р-н) районі в с.Королево, органами державної прикордонної служби. Після цього, на нього було складено Протокол про адміністративне правопорушення та про адміністративне затримання. Далі ОСОБА_4 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 де він повідомив свій діагноз F 32.1 - Помірний депресивний епізод, однак, його ніхто не взяв до увагу. Зазначає, що він відмовлявся підписувати будь-які документи, він повідомляв, що відмовляється від мобілізації до лав ЗСУ, через незадовільний стан здоров`я. Вказує, що 31.07.2024 року ОСОБА_4 був доставлений до ВЧ НОМЕР_1 , де лікарі відмовилися його приймати до своєї військової частини, однак з другої спроби його було прийнято. Із цього моменту і до цих пір він там перебуває, однак не дає згоду на свою мобілізацію, не дає згоду і не бажає приймати присягу на військову службу, відмовляється від проходження військової служби, а тому просять відпустити його. Зазначає, що у військовій частині НОМЕР_1 , ОСОБА_4 продовжують утримувати озброєні солдати за адресою АДРЕСА_1 , де він знаходиться до цих пір і не може вийти із цієї військової частини, тобто ОСОБА_4 утримується примусово. Присягу військовослужбовця він не приймав. Згоду на проходження ВЛК не надавав. Подальше затримання його є незаконним, а його стан здоров`я не дозволяє йому служити, а тому, в порядку ст.206 КПК України просить слідчого суддю перевірити законність тримання ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила слідчого суддю задоволити скаргу в повному обсязі, з підстав викладених у ній.

Прокурор в судовому засіданні просив слідчого суддю відмовити у задоволенні скарги.

Уповноважена особа в/ч НОМЕР_1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника скаржника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Зі змісту вказаних норм Кодексу вбачається, що розгляду в порядку ст.206 КПК України підлягають скарги, які виникають із кримінально-правових відносин, а зокрема у разі затримання особи та її утримання в межах кримінального провадження за відсутності відповідного рішення суду.

При цьому слідчий суддя враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Тобто, службові (посадові) особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснюють повноваження, у даному випадку, щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації і нормами кримінального процесуального законодавства не наділені повноваженнями на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства, службові (посадові) особи в/ч НОМЕР_1 , також, не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції.

З матеріалів доданих до скарги та досліджених у судовому засіданні вбачається, що громадянин ОСОБА_4 на цей час є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , а тому має статус військовослужбовця.

Відтак, скаржник ОСОБА_4 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Як вбачається із змісту скарги та долучених до справи письмових доказів, у даному випадку має місце незгода ОСОБА_4 із діями уповноважених органів, пов`язаними з мобілізацією.

Також, скаржником не долучено до матеріалів скарги жодних доказів на підтвердження відкритого кримінального провадження щодо порушення прав, свобод та інтересів ОСОБА_4 та не долучено копії протоколу затримання останнього, в межах кримінального провадження.

Аналіз статті 206 КПК України передбачає як незаконне затримання особи - тримання особи під вартою, позбавлення свободи без судового рішення, або не звільнення з під варти після внесення застави.

Суд констатує, що призов громадянина на військову службу під час мобілізації в особливий період не є позбавлення особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України, який передбачений ст.65 Конституції України, а відтак не є незаконним утриманням особи.

За наслідками розгляду скарги, факт незаконного утримання ОСОБА_4 під вартою у в/ч НОМЕР_1 не знайшов свого підтвердження.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень ст.206 КПК України та задоволення скарги.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у разі порушення прав чи інтересів ОСОБА_4 службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, останній не позбавлений права звернутись для судового захисту із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень - до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене слідчий суддя вважає, що скарга до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , щодо незаконного затримання в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 09.08.2024 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1