Справа № 464/7335/24
пр.№ 1-кп/464/578/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2024 Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000294 від 31.08.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, непрацюючого, особа з інвалідністю третьої групи з дитинства, неодруженого, з професійно - технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

особи стосовно, якої розглядається клопотання ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 17.40 год, перебуваючи в парку імені Івана Павла ІІ, який розташований поблизу будинку АДРЕСА_2 , на землі, знайшов (придбав) згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, в якому знаходився зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, а саме «PVP». Після чого, ОСОБА_3 поклав даний згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору у праву кишеню шортів, з метою власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, а саме 30.08.2024, близько 18.05 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в парку імені Івана Павла ІІ, що неподалік будинку АДРЕСА_2 , був зупинений працівником Національної поліції України, та на запитання чи має останній при собі заборонені речовини чи предмети, добровільно видав згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, в якому знаходився зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору. Згідно висновку експерта, у наданій на дослідження речовині виявлено особливу небезпечну психотропну речовину «PVP», обіг якої заборонено, масою 0,8232 грам.

З висновку амбулаторної судово-психіатричного експерта №1438 від 15.10.2024 вбачається, що ОСОБА_3 на даний час страждає тяжким психічним розладом у формі органічного (афективного) розладу настрою, маніакальний стан. За своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованих дій ОСОБА_3 також страждав тяжким психічним розладом у формі органічного (афективного) розладу настрою, маніакальний стан. ОСОБА_3 рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до положень ст.92 КК України.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив таке задовольнити, вказавши, що наявні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 , з огляду на висновок судово-психіатричної експертизи. Просив застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Особа, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 розкаявся у вчиненому.

Законний представник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 - ОСОБА_8 зазначила, що її син на протязі тривалого часу страждає на психічне захворювання, не заперечила щодо застосування до останнього примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_5 не заперечила щодо задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши докази та оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру підлягають задоволенню, з таких підстав.

Факт вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.309 КК України, підтверджується об`єктивною сукупністю доказів, зібраних в ході -досудового розслідування кримінальних проваджень, а саме:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події з додатками (компакт-диск DVD-R та фото таблиця) від 30.08.2024;

- постановою про визнання речових доказів від 31.08.2024;

- висновком експерта №СЕ-19/109-24/12799-НЗПРАП.

- висновком судово-психіатричного експерта №1438 Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» від 15.10.2024.

За встановлених обставин, аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, доведений повністю та підтверджується вказаними письмовими доказами, дослідженими судом.

Його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, оскільки він своїми протиправними діями вчинив суспільно небезпечні діяння незаконне придбання та зберігання психотропної речовини.

Відповідно до ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно із ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно-небезпечні діяння.

Відповідно до положень ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, зокрема: госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, з огляду на характер та тяжкість його захворювання, а також тяжкість вчинених діянь та з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 508, 512, 513 КПК України,

у х в а л и в :

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виконання ухвали покласти на Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (м.Львів, вул. Кульпарківська, 95).

Речові докази:

- згорток ізоляційної стрічки із вмістом зіп-пакету із кристалоподібою речовиною білого кольору, який зберігається у камері зберігання речових доказів ВП№2 ЛРУП№2 ГУНП у Львівській області знищити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя: