У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000094 від 08 жовтня 2024 року

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000094 про накладення арешту.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що 24.10.2024 в порядку ст. 208 України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який є адвокатом Ради адвокатів міста Києва, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

24.10.2024 відповідно до ч. 3 ст. 233, 234 КПК України слідчим СУ ГУНП у м. Києві з метою відшукування грошових коштів здобутих злочинним шляхом, а також документів, які слугували уникненню від адміністративної відповідальності та взяття на військовий облік громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було проведено в період з 21.30 до 22.44 год. невідкладний обшук у службовому кабінеті, який розташований в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та в якому фактично здійснює свою професійну діяльність ОСОБА_4 .

Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено наступні речі та документи, зокрема: Особову справу Міністерства оборони України на ім`я ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ); Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) №264 від 20.09.2024 на 2 арк.; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з адміністративно-господарської діяльності) №146 від 20.09.2023 на 2 арк.

24.10.2024 на підставі ст. 98 КПК України вищевказані документи визнано речовими доказами по матеріалах вказаного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 року надано дозвіл на обшук у службовому кабінеті, який розташований в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити його з підстав, які у ньому наведені.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаних предметів, які мають доказове значення вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на вказані речові докази є їх збереження, оскільки їх повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винною особою кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення та унеможливить проведення судових експертиз по кримінальному провадженню.

Слідчий суддя враховує, що вилучене майно має суттєве значення для досудового розслідування цього кримінального провадження, а також може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Арешт майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, про що зазначається у клопотанні слідчого.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000094 від 08 жовтня 2024 року законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 24.10.2024 під час проведення обшуку у службовому кабінеті, який розташований в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: Особову справу Міністерства оборони України на ім`я ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ); Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) №264 від 20.09.2024 на 2 арк.; Витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з адміністративно-господарської діяльності) №146 від 20.09.2024 на 2 арк. з метою забезпечення його зберігання як речових доказів у кримінальному провадженні № 0000094 від 08 жовтня 2024 року, заборонивши вчиняти дії щодо користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1