Справа № 291/87/24
Провадження №1-і/291/19/24
У Х В А Л А

іменем України

15 серпня 2024 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001841 від 28.11.2023 р., по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, з середньо

спеціальною освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

неодноразово раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ружинського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Станом на 15.08.2024 року судовий розгляд кримінального провадження не завершений.

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.12.2023 р. обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.02.2024 (включно) без визначення застави.

Ухвалами Ружинського районного суду Житомирської області від 16 лютого 2024 року, 16 квітня 2024 року, 13 червня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз до 17 серпня 2024 року включно.

Через канцелярію суду прокурором подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки його строки спливають, а підстави за яких судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали, ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів підтримав.

Потерпілий в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 щодо даного клопотання покладався на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею враховувалась особа ОСОБА_5 , щодо якого вирішувалось питання про тримання під вартою, існуючі відповідно до тяжкості злочинів та особи ризики.

Також у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, може переховуватись від суду, оскільки покарання за інкримінований злочин передбачено виключно у виді позбавлення волі строком до 8 років

Не виключається можливість, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, а тому, є достатні підстави вважати, що обвинувачений буде мати можливість вплинути на потерпілого та інших учасників у кримінальному провадженні.

Також, не виключає можливість, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги суду, оскільки він офіційно не працевлаштований, не одружений, а відтак ступінь соціальних зв`язків не є такою, яка б утримувала його за місцем проживання.

Слід також врахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ніде не працює та не має стабільного заробітку, неодноразово був засуджений та відбував покарання за вчинення майнових злочинів.

Крім того, на даний час на розгляді Ружинського районного суду перебуває також справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину проти власності, а саме за ч.4 ст.186 КК України.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

З метою виконання завдання, визначеного ст.ст.2, 28 КПК України, враховуючи, що жодних нових підстав, які б свідчили про зменшення ризиків та необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченим не встановлено, суд вважає, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (право на особисту недоторканість та свободу пересування).

Крім того, слід зазначити, що за змістом п.п. b та с ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Даний вид запобіжного заходу необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 виходячи не з каральних міркувань, а лише з метою виконання ними покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183 КПК України, та враховуючи, що мета, підстави, що стали підставою для обрання обвинуваченому, ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою є й надалі актуальними, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 17 серпня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Татарбунари Одеської області дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 16 жовтня 2024 року включно.

Копію ухвали надати учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області ОСОБА_1