Справа № 591/1115/20
Провадження № 1-кс/591/2624/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 жовтня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 15.08.2024 про закриття кримінального провадження №0000007,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що СУ ГУНП в Сумській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000007 за ч.3 ст.286 КК України, за фактом ДТП, яке відбулось за участі автомобілів: «Scania R440» та Шевроле, що призвело до загибелі водія та пасажира автомобіля Шевроле. 27.08.2024 ним, як представником потерпілого ОСОБА_4 , було отримано постанову прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 15.08.2024 про закриття вказаного кримінального провадження. Проте, із вказаною постановою він не згоден з огляду на наступне. Так, орган досудового розслідування проігнорував показання потерпілої ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які повідомляли про появу на місці ДТП двох сторонніх чоловіків, які змінювали обстановку ДТП, а саме штовхали ногами уламки автомобілів по дорожньому покриттю. Окрім того, результати експертних досліджень свідчать про те, що дії обох водіїв-учасників ДТП не відповідали вимогам ПДР та не містять одностайної думки, щодо наявності вини ОСОБА_9 в цьому ДТП, а тому твердження прокурора щодо доведеності вини ОСОБА_9 в цьому ДТП є передчасним. До того ж , органом досудового розслідування не проводились одночасні допити осіб, свідчення яких, на думку прокурора, не узгоджуються між собою. На думку скаржника, оскаржувана постанова не містить належної оцінки всіх доказів, забраних у ході досудового розслідування; органом досудового розслідування не було здійснено всіх необхідних процесуальних слідчих (розшукових) дії для повного, всебічного, ретельного, неупередженого дослідження всіх обставин, а висновки прокурором зроблені передчасно. У зв`язку із цим, просив скасувати постанову прокурора про закриття кримінального провадження.

В судове засідання 02.10.2024 учасники процесу надіслали заяви про можливість слухати справу без їх участі.

Водночас, в засіданнях, на яких учасники були присутні:

- скаржник підтримав вимоги поданої скарги. Наполягав на тому, що прокурор істотно порушив права потерпілих в цьому кримінальному провадженні, оскільки слідчим було задоволено клопотання про проведення слідчих дій, але таких дій не було вчинено, всебічно, повно обставини ДТП не з`ясовано, а прокурор, закриваючи кримінальне провадження, взяв до уваги ті обставини, які спростовуються іншими доказами по справі. За таких обставин, просив оскаржувану постанову скасувати;

- прокурор проти задоволення скарги заперечував, наполягав на тому, що винесена ним постанова є законною та обґрунтованою, тому просив у задоволені скарги відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про закриття кримінального провадження у тому числі потерпілим, його представником.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Сумській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000007 за ч.3 ст.286 КК України, за фактом ДТП, яке відбулось за участі автомобілів «Scania R440» та Шевроле, що призвело до загибелі водія та пасажира автомобіля Шевроле.

Прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову від 15.08.2024 про закриття кримінального провадження №0000007.

Представником потерпілої ОСОБА_4 вказана постанова була оскаржена у порядку, що визначений п.4 ч.1 ст.303 КПК України.

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що прокурор оцінюючи зібрані під час досудового розслідування докази дійшов висновку, що зібрані докази є безумовно недостатніми для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_10 , оскільки в ході досудового розслідування у діях останнього не встановлено порушень вимогам Правил безпеки дорожнього руху, при керуванні т/з «Scania R440», які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками. В той же час, зібрані та досліджені докази, на переконання прокурора, вказують на те, що у виниклій дорожній ситуації дії водія автомобіля Chevrolet Tahoe ОСОБА_9 не відповідали вимогам п.11.3 та 34.1.1 ПДР та мають безпосередній причинний зв`язок з виникненням ДТП. Але, повідомити вказаному водію про підозру не можливо через смерть останнього. Тому прийнято рішення про закриття провадження.

Але за такими висновками слідчий суддя не може погодитись.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України, а також ст.92 КПК України на слідчого та прокурора покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК, а також обов`язок надавати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Але, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000007, вважаю, що слідчий та прокурор вказаних норм не дотрималися, не здійснили у вказаному кримінальному провадженні усіх необхідних процесуальних та слідчих дій, направлених на забезпечення виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, та спрямованих на встановлення усіх обставин визначених ст.91 КПК України.

Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування було проведено цілий ряд експертиз, з яких дві автотехнічні: №30378/21-52 від 22.02.2022 та №СЕ-19-22/14381-ІТ від 30.06.2022.

При цьому, обом експертам на вирішення були поставлені однакові питання та надано на дослідження однаковий обсяг вихідних даних.

Водночас, в першому висновку №30378/21-52 від 22.02.2022 експерт ОСОБА_11 (який доречи брав участь у проведенні інших експертиз у цій справі, у тому числі комплексної судової транспортно-трасологічної, фототехнічної та автотехнічної від 30.09.2020 №12808/12809/20-52/12810/20-35/16972/20-52), під час проведення експертного дослідження дійшов висновку про те, що покази водія ОСОБА_12 щодо обставин та механізму ДТП, кількісних характеристик зближення транспортних засобів є неспроможними. Водночас, на переконання експерта ОСОБА_13 , покази свідка ОСОБА_6 щодо характеру руху автопоїзда з напівпричепом під керуванням водія ОСОБА_12 не протирічить обставинам настання ДТП з технічної точки зору.

Також експертом ОСОБА_14 було зроблено висновок про те, що оскільки водій ОСОБА_12 перед зіткненням почав зміщуватись ліворуч, а саме на зустрічну смугу руху, а не застосував гальмування на своїй смузі руху, то його дії з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п.2.3б, 12.2, 12.3 ПДР України, а, відтак, на думку експерта, його дії можуть знаходитися у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Крім того, експерт ОСОБА_11 встановив, що водій ОСОБА_9 повинен був керуватися вимогами п.п.2.3 б, 11.3, 12.6 г ПДР та дорожньої розмітки р.34 п.1.1 ПДР України. Водночас, через відсутність дійсних даних щодо кількісних характеристик зближення ТЗ (дійсна швидкість руху автомобіля Шевроле, причини часткового виїзду на зустрічну смугу руху (наприклад- об`їзд пошкоджень на проїзній частині, характер руху зустрічного автомобіля тощо) експерт не зміг в межах дослідження вирішити питання щодо технічної можливості водія ОСОБА_9 уникнути зіткнення та чи знаходяться невідповідності вимогам ПДР, що допустив цей водій, в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

В той же час, експерт ОСОБА_15 , маючи ті ж вихідні дані та відповідаючи на ті ж питання, що і експерт ОСОБА_11 , зазначив, що покази ОСОБА_12 щодо місця зіткнення транспортних засобів, їх взаємного розташування в момент зіткнення та розташування відносно меж проїзної частини є технічно спроможними, а покази ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з цих питань технічно неспроможними.

І за таких обставин та враховуючи відсутність даних щодо траєкторії руху автомобіля Шевроле перед зіткненням, експерт ОСОБА_15 зробив висновок про те, що в діях ОСОБА_12 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.12.2 ПДР, але неможливо визначити чи мав водій автомобіля ОСОБА_12 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_16 та чи є в його діях невідповідності вимогам ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку із настанням події ДТП.

Також, на переконання експерта ОСОБА_15 , в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.1, 12.6 г, 11.3 ПДР та лінії горизонтальної розмітки 1.1 цих Правил в частині заборони їх перетинати. Але, чи знаходяться ці невідповідності в причинному зв`язку з настанням ДТП також не зміг відповісти через відсутність достатній дійсних даних.

Тобто, вищевикладене дає підстави стверджувати про те, що вказані експертні дослідження містять в деяких питаннях суттєві протиріччя щодо відомостей, які мають істотне значення для кримінального провадження, у тому числі, як зазначалось вище, один з експертів вбачав у діях ОСОБА_12 ті невідповідності вимог ПДР, які знаходились в причинному зв`язку з подіями ДТП і наслідками, що настали, а інший не зміг відповісти на це питання через відсутність дійсних даних.

В той же час, жодному з експертів, які мають спеціальні знання, не вистачало вихідних дійсних даних, щоб надати відповідь на питання кримінального провадження, а саме: щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_9 невідповідностей вимогам ПДР, які б знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.

Але, така неповнота проведеного досудового розслідування та наявність неусунутих протиріч не завадило прокурору зробити висновок про те, що саме ОСОБА_9 було допущено порушення тих вимог ПДР (п.11.3 та 34.1.1), які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.

Вважаю, що такі висновки прокурора є нічим іншим, як припущеннями, які не відповідають ані засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст.9,17 КПК України, ані завданням, що визначені ст.2 КПК України.

Вказане свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування, передчасність висновків прокурора та обґрунтованість поданої скарги.

За таких обставин, скаргу слід задовольнити та скасувати постанову прокурора про закриття кримінального провадження №0000007.

Керуючись ст. ст.9, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , - задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 15.08.2024 про закриття кримінального провадження №0000007.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1