Провадження №11-сс/801/715/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2024 за №0000182,

якою задоволено клопотання слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_9 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Челябінськ, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , депутата Челябінської міської думи від фракції «Єдина Росія», раніше не судимого на території України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110-2 КК України.

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, а саме в тому, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_8 , перебуваючи на території Російської Федерації, будучи депутатом Челябінської міської думи від фракції «Єдина Росія» та виконуючи при цьому обов`язки голови ради Челябінського регіонального суспільного руху «Союз ветеранів локальних війн», маючи корисливі мотиви щодо збереження власних активів та можливості здійснення власної діяльності у Російській Федерації, діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, серед яких у тому числі так звані ветерани бойових дій на Північному Кавказі, а також посадові особи Курчатовського місцевого відділення партії «Єдина Росія», з моменту оголошення початку так званої «спеціальної військової операції», тобто з 24.02.2022 й по теперішній час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на виконання спільного кримінально протиправного умислу, спрямованого на матеріальне забезпечення та фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи своє становище депутата Челябінської міської думи від фракції провладної на території Російської Федерації політичної партії «Єдина Росія», як особисто, так і через залучення до своєї протиправної діяльності інших осіб з числа однопартійців, волонтерів, колишніх учасників бойових дій, та інших невстановлених осіб, вчиняв дії, спрямовані на матеріальне забезпечення шляхом придбання та подальшої передачі матеріальних ресурсів у вигляді військової техніки, обладнання, амуніції, медичних препаратів, продуктів харчування, будівельних матеріалів та інших матеріальних цінностей представникам військових формувань Російської Федерації, які, у свою чергу, використовували їх з метою захоплення території України, тобто зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, під час ведення повномасштабної війни Російської Федерації проти України.

При цьому, ОСОБА_8 та інші особи з числа його однопартійців, волонтерів та колишніх учасників бойових дій, що діяли за попередньою змовою із останнім, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на надання матеріальних ресурсів для здійснення фінансування дій, вчинених представниками військових формувань Російської Федерації з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи механізм доведення інформації до необмеженого кола осіб, розміщували у відповідних текстових, фото- та відео- публікаціях на веб ресурсах російських засобів масової інформації відомості у вигляді звітів перед жителями Російської Федерації, зокрема Челябінської області, про перелік придбаних та поставлених матеріальних цінностей підрозділам військових формувань держави агресора.

Так, ОСОБА_8 , перебуваючи на території Російської Федерації, зокрема, у м. Челябінськ, діючи за попередньою змовою групою осіб, підтримуючи російську агресію проти України та наративи російської пропаганди, реалізовуючи кримінально протиправний умисел, спрямований на матеріальне забезпечення представників військових формувань Російської Федерації, що задіяні у так званій «зоні проведення спеціальної військової операції», маючи корисливі мотиви щодо збереження власних активів та можливості здійснення власної політичної та іншої діяльності у Російській Федерації, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.05.2023, забезпечив збір та доставку на тимчасово окуповані державою-агресором території України, зокрема передмістя населеного пункту Бахмут Донецької області та населених пунтків Кремінна і Сватове Луганської області, так званого «гуманітарного вантажу» обсягом 30 кубічних метрів, що складався з антидронових рушниць, тепловізорів, безшумних бензинових генераторів, засобів зв`язку, приладів автономного живлення, будівельних матеріалів, спеціального обладнання та інструментів, запасних частин, предметів одягу, продуктів харчування та інших матеріальних цінностей, необхідних для потреб представників військових формувань Російської Федерації 80-го танкового полку 90-ї Чебаркульскої дивізії Збройних Сил Російської Федерації та інших підрозділів, що приймають безпосередню участь у бойових діях проти Сил оборони України на тимчасово окупованих територіях України.

Зазначені дії ОСОБА_8 , які вчинялися спільно з іншими невстановленими особами, зокрема, знайшли своє відображення у публікації, розміщеній на Інтернет-ресурсі засобу масової інформації «ПЧЕЛА. ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із наступним текстом (мовою оригіналу російською):

Відповідно до висновку експерта № 1556/24-21 Вінницького відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України від 13.05.2024, висловлювання депутата Челябінської міської думи від фракції «Єдина Росія» ОСОБА_8 , опис його дій та відповідні фотографії, зафіксовані у публікації під назвою «Бойцам ЛДНР доставили из Челябинска антидроновое ружье, тепловизоры и бесшумный бензогенератор», розміщеній на Інтернет-ресурсі засобу масової інформації «ПЧЕЛА. ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 містять ознаки здійснення ним фінансування дій та їх духовної підтримки, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

01 серпня 2024 року старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковником юстиції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 , у відповідності до статті 277 КПК України, складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України. Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_8 у спосіб, передбачений для вручення повідомлення.

Крім того, 14.08.2024 підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено співробітникам відділу контррозвідки УСБУ у Вінницькій області.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2024 року задоволено клопотання слідчого та обрано підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також зазначено, що після затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України обґрунтована, також існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_8 оголошений у державний та міжнародний розшук, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою в клопотанні слідчого відмовити з тих підстав, що ОСОБА_8 не зміг в повній мірі скористатися можливістю подати докази, які свідчили б про його невинуватість чи можливість застосування до нього іншого запобіжного заходу. Звернула увагу суду на те, що ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, також не має достеменних відомостей чи дійсно обізнаний він щодо притягнення його до кримінальної відповідальності. Окрім того, жодних обґрунтованих підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором не надано.

Заслухавши доповідь судді, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з доводами апеляційної скарги та матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Статтею 2 КПК України визначено, що основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 2 частиною 3 та частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Чинним кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошена у міжнародний розшук.

Зокрема, відповідно до положення ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Під час перевірки оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку колегія суддів враховує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК). Тобто крім «обґрунтованої підозри» обов`язковою умовою, за наявності якої до особи може бути застосовано запобіжний захід, є існування хоча б одного з ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Існування кожного вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику повинна підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenko v. Ukraine, заява №622/11).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 не оспорюється в апеляційній скарзі, а додані матеріали свідчать, що надані докази є достатніми для складання підозри на даний час.

У п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про незаконність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 за його відсутності, оскільки, як було встановлено в ході розгляду клопотання слідчого судом першої інстанції, що також знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, повідомлення про підозру ОСОБА_8 розміщено в офіційному друкованому виданні загальнодержавної сфери розповсюдження "Урядовий кур`єр" від 01.08.2024 №155(7815) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 01.08.2024, а також був здійснений переклад на російську мову. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_8 набув статус підозрюваного.

Також ОСОБА_8 викликався до старшого слідчого в особливо важливих справах УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_9 на 05, 06, 07 серпня 2024 року для отримання письмового повідомлення про підозру та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000083 від 19.03.2024, шляхом розміщення повісток в офіційному друкованому виданні загальнодержавної сфери розповсюдження "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Проте, підозрюваний до слідчого не з`явився та поважність причин не повідомив.

Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження постанови слідчого від 14.08.2024 підозрюваного ОСОБА_8 було оголошено у державний та міжнародний розшук.

Тому враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (Російська Федерація), та переховується від органів досудового розслідування, не з`являється на виклики, що свідчить про те, що перебуваючи на волі підозрюваний і в подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є достатнім для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.

Положенням ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, правильними є висновки слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, про необхідність обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисником підозрюваного під час судового засідання в суді першої та апеляційної інстанцій не було спростовано доводи слідчого та прокурора, не було доведено наявності обставин, в разі існування яких слід постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Усі інші аргументи захисника не спростовують висновків суду, зазначених в судовому рішенні.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України, постановлена з метою виконання завдань кримінального судочинства, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги викладених в ній висновків суду не спростовують.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4