УХВАЛА

(про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту)

Справа №348/2196/24

Номер провадження 1-кс/348/352/24

18 вересня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представник потерпілої ОСОБА_4 : ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 за обвинувальним актом, затвердженим 11.09.2024, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,-

УСТАНОВИВ:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження № 0000193 за обвинувальним актом, затвердженим 11.09.2024, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2024 призначено підготовче судове засідання.

Ві прокурора поступило письмове клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Клопотання мотивує тим, що Надвірнянським районним судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні, зокрема: відомостями, які містяться у протоколі огляду місця події, показаннях потерпілих та свідків, висновками судово-медичних, інженерно-транспортних експертиз, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

30.05.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

04.06.2024 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 31.07.2024.

23.07.2024 Івано-Франківським міським судом ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 19.09.2024 включно.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу прокурор просить взяти до уваги те, що на час розгляду клопотання продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема підставами вважати, що ОСОБА_7 може спробувати переховуватися від суду є те, що він обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі та він усвідомлює про можливе призначення такого покарання в разі доведення його вини у суді, що в свою чергу може спонукати його покинути місце перебування (проживання), тим же самим переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Підставами вважати, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні є те, що свідки, потерпілі та експерти ще не були допитані в ході судового розгляду, тому обвинувачений може чинити на них вплив з метою зміни показів та висновків.

Підставами вважати, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що він може не з`являтись на виклики прокурора чи суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У зв`язку із вище наведеним до обвинуваченого ОСОБА_7 доцільно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання з підстав, зазначених у клопотанні, просив суд обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 191 КПК України.

Захисник обвинуваченого у підготовчому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора за безпідставністю. Зазначила, що ризики, на які покладається прокурор у клопотанні, є необгрунтованими та недоведеними. Також просила суд врахувати, що за час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений не порушував покладені на нього судом обов`язки, тому заявлені прокурором ризики жодним чином не підтверджені. Крім того зазначила, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 цілодобового домашнього арешту позбавляє його можливості працювати та забезпечувати своє існування.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Потерпілі та представник потерпілої у у підготовчому судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу..

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжні заходи можуть застосовуватись зокрема до обвинуваченого.

За змістом ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Як вбачається з клопотання прокурора, 30.05.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (а.с. 22).

11.09.2024 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, скеровано на розгляд Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Обвинувальний акт надійшов до суду 11.09.2024 та зареєстрований за № 8502/24-Вх., що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції (а.с. 1).

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_7 має статус обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Обгрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, показаннями потерпілих та свідків, висновками судово-медичних, інженерно-транспортних експертиз, та іншими доказами в їх сукупності.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286 КК України, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є законодавчо передбаченим.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд вважає, що з врахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення також має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.

Зокрема ризик переховування обвинуваченого від суду підтверджується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Також суд враховує, що ОСОБА_7 не має постійного місця праці та постійного джерела доходів, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, тобто у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, що в свою чергу може спонукати його покинути місце перебування (проживання), тим же самим переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що потерпілі, свідки та експерти ще не були допитані в ході судового розгляду, та ОСОБА_7 відомі анкетні дані та місце роботи потерпілих, свідків, та експертів, тому, перебуваючи на волі і маючи в результаті цього реальну можливість пересуватися, а також користуватися засобами зв`язку, намагаючись уникнути покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, він об`єктивно матиме можливість вчиняти вплив на вказаних осіб.

Ризик перешкоджання ОСОБА_7 кримінальному провадженню іншим чином суд вважає недоведеним, оскільки прокурором не зазначено належного обґрунтування з вказаного ризику. Крім того прокурором не зазначено обставин, що під час досудового розслідування ОСОБА_7 не з`являвся на виклики слідчого, прокурора чи слідчого судді.

Таким чином прокурором наведено достатні та переконливі докази про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Крім цього при обранні запобіжного заходу слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_7 не має постійного місця праці та постійного джерела доходів, неодружений, на утриманні нікого не має, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність в ОСОБА_7 статусу обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, та доведених ризиків, відомостей щодо особи обвинуваченого, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор на основі наданих доказів довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам буде недостатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , його особу, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального праворушення, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює по тимчасових заробітках, а також те, що існують ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, суд не знаходить підстав для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, а інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

При цьому враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 працює по тимчасових заробітках, та при застосуванні цілодобового домашнього арешту, як просить у клопотанні сторона обвинувачення, ОСОБА_7 не матиме змоги працювати та відповідно забезпечувати своє існування, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора необхідно задовільнити частково, та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку наступного дня, та без застосування електроного засобу контролю.

Також на обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України необхідно покласти обов`язки, зазначені у клопотанні.

На підставі ст.ст. 9, ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», керуючись ст.ст. 42, 177, 181, 194, 315, 372, 376, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовільнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 16 листопада 2024 року, без застосування електронних засобів контролю..

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-Прибувати за викликом до суду на визначений час;

-Не залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку наступного дня, в тому числі у вихідні та святкові дні, за винятком часу, необхідного для проведення досудового розслідування за викликом;

-Не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

-Повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-Утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

-Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

-Допускати працівників поліції до свого житла з метою контролю за поведінкою обвинуваченого та надавати їм усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених обов`язків.

Дані зобов`язання застосовуються з дати винесення ухвали з 18.09.2024 до 16.11.2024 включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , а контроль за її виконанням покласти на Івано-Франківську обласну прокуратуру

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_7 , прокурору негайно після її оголошення, інші учасники мають право отримати її копію в суді.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1