Справа №303/1889/16 №1-кп/303/11/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000142 від 09.07.2014 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кострино Великоберезнянського району Закарпатської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, судді у відставці, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він біля 18 год. 50 хв. 09 липня 2014 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом марки Mitsubishi Pajero 3/0 I Wagon , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по автодорозі «М-06» сполученням «Київ-Чоп» з боку м. Ужгорода у напрямку м. Мукачево та проїжджаючи дорожній кілометровий знак 787 км + 1185,1 м, поблизу приміщення готелю «Короп» у селі Дубрівка Ужгородського району Закарпатської області автодороги «М-06» сполученням «Київ-Чоп», де дорога має дві смуги руху, по одній смузі в кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.1 «Вузька суцільна лінія», в зоні дії дорожнього попереджувального знаку напрямку повороту 1.4.2 «Рух ліворуч», встановленого у напрямку руху в бік м. Ужгорода, діючи всупереч вимогам п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», виявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеки дорожнього руху, діючи самовпевнено, проігнорував вимоги дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 і те, що дорога має заокруглення ліворуч з обмеженою оглядовістю та на той час була мокрою, не впорався з керуванням, не втримав керований ним автомобіль в межах своєї смуги, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з транспортним засобом марки "ВАЗ-2107" д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , який у той час, маючи перевагу в русі, здійснював рух по своїй смузі зі сторони м. Мукачево в напрямку м. Ужгорода.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 за висновком судово-медичної експертизи №256 від 10.07.2014 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах підборіддя по центру, нижньої щелепи зліва, на фоні якого розташована забійна рана, передньої поверхні грудної клітки в підключичній ділянці зліва та справа, передньої поверхні грудної клітки в області тіла грудини, бокової поверхні грудної клітки зліва в проекції 4-6 ребер по передній пахвовій лінії, с/З правого стегна по передній поверхні, лівого колінного суглобу, на фоні якого розташована забійна рана; поверхневих різаних ран на шкірних покровах середньої поверхні грудної клітки в ділянці мечоподібного відростку грудини, передньої черевної стінки зліва; с/3 лівого стегна по передній поверхні; проникаючої різаної рани в с/3 лівого плеча по внутрішній поверхні з пошкодженням кровоносних судин; ділянки осадження с/3 передньої поверхні шиї; відкритого перелому кісток правого колінного суглобу, вивиху лівого кульшового суглобу; переломів ребер справа: 1-го по біляхребтовій лінії, 5-8 по білягрудинній лінії, 2-го по передньо-паховій лінії, 3,4 по середньо-ключичній лінії, переломи зліва: 4-6 по середньо-ключичній лінії, 7 по середньо-пахвовій лінії, 8-10 по передньо пахвовій лінії з розривами пристінкової плеври та крововиливами в навколишні підлеглі м`які тканини; розриву лівого купола діаграми зі зміщенням шлунку і лівої долі печінки в ліву плевральну порожнину, розриву печінки, селезінки, правої легені, правої нирки, серцевої сорочки; крововиливів у підшлункову залозу, клітковину середостіння; забою серця, нирок.

Вищевказані тілесні ушкодження виникли одномоментно або в швидкій послідовності одне за одним внаслідок дії тупих твердих та колючо-ріжучих (уламки скла) предметів з ударним та ударно - здавлюючим механізмом дії, в результаті травми в салоні автомобіля під час ДТП, є характерними для водія вищеописаної ДТП, прижиттєвими і стосовно живих осіб згідно з п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням його смерті.

Невиконання водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.5, 2.3. «б», 12.1 Правил дорожнього руху України та дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія» перебувають в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали - отримання ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав подане ним письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з часу вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, минуло десять років і у відповідності до ст. 49 КК України він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 , надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, враховуючи те, що судові засідання у вказаному кримінальному провадженні неодноразово переносились у зв`язку з запровадженням карантину через COVID-19, війною та неодноразовими неявками обвинуваченого через погане самопочуття, що, на думку потерпілої, і призвело до затягування ОСОБА_5 розгляду справи.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленими про дату і місце розгляду справи та про подане захисником ОСОБА_6 клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, на неодноразові виклики в судове засідання не з"явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду кримінального провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з відповідним клопотанням.

Як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 27.07.2020 у справі №757/46254/18-к, застосування норм ст.49 КК України для суду є обов`язковим. Це означає, що зазначені положення кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності носять імперативний характер та у разі надання згоди обвинуваченого є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з перебігом строків давності є обов`язком суду. Закінчення цих строків є підставою для обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності за умови надання нею згоди на таке звільнення.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст.49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено. Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила правопорушення певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Санкцією ч.2 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а тому відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що мало місце 09 липня 2014 року.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше десяти років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.4 ч.1ст.49 КК України.

За ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України.

Закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, пов`язує переривання або зупинення строків давності з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства чи суду.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

За наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України та за згодою обвинуваченого суд ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_5 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 сплив, суд приходить до висновку щодо необхідності звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 288, 350 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання захисника ОСОБА_6 - задовольнити.

На підставі ст.49 ч.1 п. 4 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000142 від 09.07.2014 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.07.2014 (№308/8883/14-к) на: автомобіль марки "Mitsubishi Pajero 3/0 I Wagon" д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки "ВАЗ 2107" д.н.з. НОМЕР_3 ; п`ять слідів речовини бурого кольору схожої на кров; слід біологічного походження схожий на волосся людини; сліди пальців рук; передню ліву та передню праву подушку безпеки; елемент передньої панелі салону автомобіля; гумовий килимок підлоги з-попід сидіння водія; дві пластикові пляшки з рідиною об`ємом 1,5 літри кожна - скасувати.

Речові докази: транспортний засіб марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_10 , передати останньому за належністю; транспортний засіб марки "Mitsubishi Pajero 3/0 I Wagon" д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні в закритому боксі УМВС України в Закарпатській області - повернути ОСОБА_5 ; транспортний засіб марки "ВАЗ 2107" д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні в закритому боксі УМВС України в Закарпатській області - повернути ОСОБА_4 ; п`ять слідів речовини бурого кольору схожої на кров; слід біологічного походження схожий на волосся людини; сліди пальців рук; передню ліву та передню праву подушку безпеки; елемент передньої панелі салону автомобіля; гумовий килимок підлоги з-попід сидіння водія; дві пластикові пляшки з рідиною об`ємом 1,5 літри кожна - знищити.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 17 234 грн. 94 коп., з яких: 294 грн. 84 коп. за проведення автотехнічного дослідження №22/171 від 18.07.2014; 294 грн. 84 коп. за проведення автотехнічного дослідження №22/172 від 18.07.2014; 2 217 грн. 60 коп. за проведення судової автотоварознавчої експертизи №23/417 від 12.09.2014; 245 грн. 96 коп за проведення експертизи автотехнічного дослідження №22/337 від 24.12.2014; 2 767 грн. 50 коп. за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №3007 від 02.09.2014; 1 968 грн. за проведення судової авто технічної експертизи №3008 від 31.10.2014; 3 700 грн. за проведення судової авто технічної експертизи №4735 від 26.01.2015; 1 599 грн. за проведення судової авто технічної експертизи №138 від 19.02.2015; 4 147 грн. 20 коп. за проведення судової авто технічної експертизи №5241/15-52 від 30.11.2015 віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1