печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань та зобов`язання вчинити дії в межах кримінального провадження № № 0000619 від 17.08.2022,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2024 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ ДБР та зобов`язання вчинити дії в межах кримінального провадження № № 0000619 від 17.08.2022.

Вивчивши матеріали скарги, встановлено, що заявник просить:

- визнати бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_4 , яка полягає у не розгляді клопотання ОСОБА_2 про скасування постанови від 10.07.2024р. про оголошення ОСОБА_2 в розшук у порядку ст. 220 КПК України протиправною.

- скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_4 від 18.10.2024р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування постанови від 10.07.2024р. про оголошення ОСОБА_2 в розшук

- зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про скасування постанови від 10.07.2024р. про оголошення ОСОБА_2 в розшук.

Системний аналіз положень Кримінального процесуального кодексу України дає підстави вважати, що скарга, з якою звернувся адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 до слідчого судді, не може бути предметом розгляду, та провадження не підлягає відкриттю з підстав, передбачених ст. 304 КПК України, з огляду на наступне.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до пункту 18 частини першої ст. 3 КПК України, частини п`ятниці ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Разом з цим, скарга захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 направлена на оскарження та зобов`язання вчинення дій, які не входять до переліку оскаржень дій чи бездіяльності, прямо передбаченою спеціальною нормою кримінального процесуального закону.

Як зазначено у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі №370/2316/18 (провадження №51-9929км18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Згідно із положеннями частини першої ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою ст. 303 КПК України.

Зокрема, предметом такого оскарження є бездіяльність слідчого, прокурора у формі нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; про закриття кримінального провадження; про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; про відмову у визнанні потерпілим; про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, а також повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру та рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки. Даний перелік, визначений КПК України, є вичерпним.

Частина друга зазначеної статті встановлює заборону розгляду під час досудового розслідування скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами статей 314-316 зазначеного Кодексу.

Частиною першою статті 36, частиною п`ятою статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відтак, вимоги заявника, в яких він просить:

визнати бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_4 , яка полягає у не розгляді клопотання ОСОБА_2 про скасування постанови від 10.07.2024р. про оголошення ОСОБА_2 в розшук у порядку ст. 220 КПК України протиправною.

- скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_4 від 18.10.2024р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування постанови від 10.07.2024р. про оголошення ОСОБА_2 в розшук

- зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про скасування постанови від 10.07.2024р. про оголошення ОСОБА_2 в розшук,

не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Зазначені обставини кореспондуються також і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеної у постанові від 26 березня 2019 року по справі № 807/1456/17, які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, згідно якої наведений у частині першій статті 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Відтак, відповідно до частини четвертої ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1-40, 303, 304, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань та зобов`язання вчинити дії в межах кримінального провадження № № 0000619 від 17.08.2022.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1