СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7157/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000243 від 18.10.2023 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий за погодженням з прокурором, просив застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні 4 відділу розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000243 від 18.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 КК, ч. 2 ст. 317 КК України. Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме ч. 3 ст. 307 КК України являється особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, у разі визнання ОСОБА_4 винним у кримінальному правопорушенні, це може спонукати його до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території та тривалого переховування від органів слідства з метою уникнення зазначеного вище покарання. Спілкування між ОСОБА_4 , та іншими на даний час не установленими особами з числа злочинної групи відбувалось за допомогою в тому числі мобільних телефонів та меседжерів, тому ОСОБА_4 , як особа, яка на думку органу досудового розслідування незаконно зберігала, перевозила з метою збуту та збувала психотропні речовини, володіючи повною інформацією про контакти зі спільниками та чати в меседжерах, перебуваючи на волі може знищити предмети, речі які на даний час ще не віднайдені та не вилучені органами досудового розслідування, оскільки інкриміновані ОСОБА_4 , злочину вчинялись в складі організованої групи і наразі деякі із неустановлених її учасників можуть мати доступ до таких предметів та речей та інформації, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_4 знає особисто інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, проживає з ними в одному місті, а також на думку органу досудового розслідування може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування спонукати свідків у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань, змінити їх чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового або судового засідання. Крім того, ОСОБА_4 може попередити інших неустановлених на даний час співучасників про факт викриття їх спільної злочинної діяльності, а також створенні штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Крім того на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено канали надходження прекурсорів з яких ОСОБА_4 виготовляв особливо небезпечну психотропну речовину, а отже перебування його на волі дозволить останньому швидко відновити злочинну діяльність. Також, злочин, який інкримінується підозрюваному вчинений у складі організованої групи, що в свою чергу свідчить про те, що усі члени цієї групи були обізнані з можливими наслідками, у випадку викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, проте все одно продовжували вчиняти даний злочин, використовуючи при цьому необхідне приладдя та здійснюючи збут незаконне виготовлення психотропних речовин в великому та особливо великому розмірах, тобто здійснюючи злочин зухвало з порушенням нормальної життєдіяльності громадського суспільства та розповсюджуючи небезпечні речовини не визначеному колу осіб.

Зважаючи на викладене, інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від досудового розслідування та суду, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання слідчого. Свою позицію обґрунтували тим, що ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, раніше не судимий, молодого віку, а також має міцні соціальні зв`язки та матір, яка потребує догляду. Клопотання прокурора вважають необґрунтованим. Також звертають увагу на підстави затримання ОСОБА_4 У зв`язку з викладеним. просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора або обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Слідчим суддею встановлено, що 15.10.2024 ОСОБА_4 затримано на підставі п.6 ч.1 ст.615 КПК України та того ж дня, йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Відповідно до зазначеного протоколу підставою для затримання ОСОБА_4 стали обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину. Також, у вказаному протоколі, містяться відомості про підстави затримання та відомості щодо того, а також роз`яснено право мати захисника, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти неї. Також про затримання було повідомлено брата ОСОБА_4 та орган уповноважений законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, а отже, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні є достатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя, звертає увагу на те, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення все ж є визначаючим елементом, хоча не єдиним, при оцінці ризику ухилення від суду.

Також прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження або іншим чином перешкодити кримінальне провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, існує достатньо підстав вважати, що підозрюваний, опинившись на волі зможе перешкодити встановленню істини у справі під час досудового розслідування.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваного, зокрема міцність його соціальних зв`язків. Крім того, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного щодо якої на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування під вартою.

Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею, на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

З огляду на викладене, слідчий суддя, вважає, що існують підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який би усунув вказані ризики та забезпечив її належну процесуальну поведінку не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, при цьому суд враховує, і те, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Таким чином, слідчий суддя, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193-194, 196, 369 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000243 від 18.10.2023 щодо ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.12.2024 та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1