Провадження № 1-кп/947/419/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 05.02.2023 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого: 1) 21.04.2023 року Вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.3 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 2) 24.04.2023 року Вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, який Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.11.2023 року змінено та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75 та 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2023 року, в період часу з 10:00 до 15:00 год., більш точного часу встановити не виявилось можливим, між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які перебували в будинку ОСОБА_12 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , під час вживання алкогольних напоїв, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 04.02.2023 року в період часу з 10:00 год. до 15:00 год., точний час встановити не виявилось можливим, знаходячись у кімнаті зліва від входу в будинок ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почав руками та обутими ногами наносити ОСОБА_11 удари в область голови та тулуба в результаті чого останній упав на підлогу, а ОСОБА_6 продовжив наносити удари обутими ногами та руками по голові та тулубу ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження від яких останній помер.

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_11 спричинені наступні тілесні ушкодження, а саме: - закрита черепно-мозкова травма: осаднення лобової ділянки справа на межі з волосистою частиною; синець правої вушної раковини; синець обох повік правого ока; синець лобової ділянки зліва (схожий на відбиток протектора); синець обох повік лівого ока з переходом на перенісся та в ліву виличину ділянку на фоні якого є три садна; синець лівої вушної раковини; три садна в ділянці мочки лівої вушної раковини; синець передньої поверхні підборіддя з переходом на нижні та бокові поверхні; крововилив під сльозову оболонку верхньої губи; крововилив на нижній губі з забійно-розміжченою раною на його фоні; крововиливи в м?які тканини голови лобової ділянки зліва з переходом в ділянку лівої очниці, а також в лобовій ділянці справа з переходом в праву тім?яну та скроневі ділянки, та крововилив в лівій скроневій ділянці з переходом в потиличну ділянку; крововилив під тверду мозкову оболонку в проекції правих тім?яної та потиличної часток; крововилив під м?яку мозкову оболонку по випуклій поверхні лівої скроневої частки; крововилив під м?яку мозкову оболонку по випуклій поверхні обох тім?яних часток та переходом на випуклу поверхню правої потиличної частки; крововилив під м?яку мозкову оболонку правої потиличної частки; крововилив під м?яку мозкову оболонку стовбуру головного мозку та мозочка, які являють собою єдиний морфологічний комплекс закритої черепно-мозкової травми і оцінюються у сукупності, за критерієм небезпеки для життя були небезпечними для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; - переломи 5, 6-го лівих ребер поміж передньою та середньою пахвовими лініями, які при звичайному своєму перебігу, як у сукупності так і кожне окремо викликають тривалий розлад здоров?я (більше 21 дня), і таким чином, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Смерть ОСОБА_11 знаходиться в причинному зв`язку з наявною у нього закритою черепно-мозковою травмою у вигляді синців, саден та забійно-розміжченою раною голови, крововиливів в м?які тканини голови, крововиливу під тверду мозкову оболонку, крововиливів під м?які мозкові оболонки великих півкуль головного мозку, стовбуру головного мозку та мозочка. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_11 явилося ускладнення травми - набряк головного мозку.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, він 04.02.2023 року в період часу з 10:00 год. до 15:00 год., більш точний час не пам`ятає, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин почав руками та обутими ногами наносити ОСОБА_11 удари в область голови та тулуба в результаті чого останній упав на підлогу, а він продовжив наносити удари обутими ногами та руками по голові та тулубу ОСОБА_11 , від яких останній помер. Потім залишив місце вчинення кримінального правопорушення, однак у подальшому був затриманий співробітниками поліції.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Водночас, не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.121 КК України визнав у повному обсязі, його вина також підтверджується сукупністю досліджених судом належних та допустимих доказів, а саме:

Покази свідків та експерта.

-Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який повідомив суд, що 03.02.2024 року він прийшов в гості до ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , де вони разом вживали алкогольні напої. Він там перебував у період час приблизно з 18:00 год. до 23:00 год. на момент коли він залишив квартиру потерпілий ОСОБА_11 живий і не мав серйозних ушкоджень. Також свідок описав вживання алкоголю як одну з причин, що, ймовірно, загострила ситуацію. Спочатку конфлікт між ОСОБА_6 і потерпілим ОСОБА_11 був словесним, але після спільного вживання алкоголю ОСОБА_6 став більш агресивним. Він бачив, як ОСОБА_6 наніс кілька ударів ОСОБА_11 під час конфлікту, а також сам постраждав від дій ОСОБА_6 .. Це свідчить про фізичну агресію з боку ОСОБА_14 до інших осіб, що може розглядатися як його відповідальність за подальші наслідки конфлікту. Свідок підкреслив, що сам не мав конфлікту з ОСОБА_6 , проте останній намагався втягнути його в з`ясування стосунків. Коли свідок покидав приміщення, потерпілий був живий.;

-Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який повідомив суд, що 04.02.2024 року ОСОБА_6 прийшов до поліклініки у стані алкогольного сп`яніння і попросився на лікування. Вони зателефонували його батькові, який відмовився забрати його і сказав, щоб ОСОБА_6 повернувся додому. Це сталося приблизно о 15:00 год., цього ж дня. ОСОБА_6 раніше проходив лікування в їх клініці, ймовірно, у 2020-2021 роках, хоча він не лікувався безпосередньо у свідка. Він не можу сказати, з яким діагнозом ОСОБА_6 перебував на лікуванні. Коли ОСОБА_6 прийшов, його одяг був брудним, на правій руці було щось схоже на застиглу кров, а на обличчі були садна. Наскільки він пам`ятаю, ОСОБА_6 розповів, що мав проблеми, посварився з батьками і хотів лягти на лікування. Він не пригадує, чи були у нього з собою якісь речі.;

-Показами, допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , яка повідомила суд, що перебувала на роботі, коли обвинувачений ОСОБА_6 зайшов до магазину і попросив цигарки. Вона побачила на руках ОСОБА_6 сліди крові. Після цього обвинувачений ОСОБА_6 покинув приміщення, але приблизно через годину повернувся знову, щоб купити цигарки, і мав при собі пакет з м`ясом. Вона припустила, що кров на його руках могла бути від м`яса. Також свідок зазначила, що обвинувачений виглядав нормально, можливо, був трохи п`яний. Видимих тілесних ушкоджень у нього вона не помітила. Раніше ОСОБА_6 заходив із високим і худим хлопцем, якого, за її припущенням, можна було вважати його другом, оскільки обвинувачений тепло до нього ставився, і їхні стосунки здавались дружніми. Описані події відбулися 4 лютого приблизно о 16:00, вже у вечірній час. Повернувшись через годину після першого візиту, обвинувачений знову виглядав нормально, можливо, був трохи п`яний.

-Показами, допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_17 , який надав суду розгорнуті відповіді стосовно тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_11 . Експерт зазначив, що всі тілесні ушкодження на тілі потерпілого були спричинені дією тупого предмета. Крім того, він відзначив наявність ушкоджень різної давності. У висновку експерта вказано, що деякі з ушкоджень мають давність від 5 до 17 днів. Ці деталі були викладені в пункті 2 його висновку. На запитання про точну причину смерті експерт відповів, що дати однозначну відповідь неможливо, оскільки травма голови потерпілого була комплексною. Багато ушкоджень розташовані групами, що, свідчить про кілька ударів. Наприклад, на тілі потерпілого були знайдені сліди близько чотирьох ударів, розташованих у різних частинах голови та обличчя: лобова частина справа, права частина обличчя, підборіддя, а також ліва частина обличчя, яка переходить на голову. Щодо потиличної частини голови, експерт зазначив, що там також могла бути травма, однак визначити це точно можна тільки за умови знання обставин падіння. Експерт підкреслив, що всі наявні ушкодження не могли утворитися внаслідок одного падіння, оскільки вони розташовані на різних ділянках тіла і мають різну природу. Експерт повідомив, що потерпілий помер 5 лютого о 00:30. Він також зазначив, що потерпілий міг самостійно пересуватися до моменту втрати свідомості, проте неможливо точно визначити, чи стався перший удар незадовго до падіння і втрати свідомості, або ж потерпілий міг продовжувати рухатися деякий час після отримання ушкоджень. Під час допиту експерт зазначив, що на тілі не виявлено явних ознак саден, які могли б утворитися в процесі транспортування трупа.

Документи, речові докази, висновки експертів.

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 05.02.2023 року;

-Повідомлення на гарячу лінію «102» від 05.20.2024 року;

-Заявою ОСОБА_12 від 05.02.2024 року про надання дозволу на проведення огляду території домоволодіння та будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

-Протоколом огляду місця події від 05.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею та додатком у вигляді електронного носія інформації на території домоволодіння та будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2

-Висновком експерта № 492 від 06.04.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_11 ;

-Висновком експерта № 473/492 від 23.03.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_11 ;

-Висновком експерта № 569/492 від 09.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судово-медичної експертизи крові та сечі від трупу ОСОБА_11 ;

-Висновком експерта № 313 від 16.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судово-медичної експертизи крові ОСОБА_6 ,з ілюстрованою фото таблицею;

-Висновком експерта № 176 від 09.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 ;

-Висновком експерта № 363 від 01.03.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судово-медичної експертизи одягу, вилучених під час огляду місця події;

-Висновком експерта № 319 від 01.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судово-медичної експертизи двох марлевих тампонів зі змивами зі стільця зі шпалери, вилучених під час огляду місця події;

-Висновком експерта № 338 від 28.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судово-медичної експертизи пари черевиків, вилучених під час огляду місця події;

-Протоколом огляду трупа від 06.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею;

-Заявою ОСОБА_18 від 05.02.2024 року про надання дозволу на проведення огляду території домоволодіння та будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-Протоколом огляду місця події від 05.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею та додатком у вигляді електронного носія інформації на території домоволодіння та будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-Протоколом огляду предметів від 05.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.02.2023 року;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.02.2023 року з додатком у вигляді електронного носія інформації;

-Протоколами огляду предметів від 21.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею;

-Протоколом отримання біологічних зразків від 05.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею;

-Протоколом отримання біологічних зразків від 07.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею;

-Протоколом отримання біологічних зразків від 10.02.2023 року з ілюстрованою фото таблицею;

-Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.02.2023 року;

-Висновком судово-психіатричного експерта № 43 від 07.03.2023 року;

-Висновок експерта від 07.03.2023 року № СЕ19/116-23/3340-Д, за результатами проведення судової трасологічної експертизи;

-Висновок експерта від 30.03.2023 року № СЕ19/116-23/5219-Д, за результатами проведення судової трасологічної експертизи;

-Висновок експерта № 130 від 04.04.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судово-медичної експертизи пари черевиків, вилучених під час огляду місця події;

-Висновок експерта № КСЕ-19/115-23/2922 від 11.04.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення комплексної судової молекулярно-генетичної та трасологічної експертизи.;

-Висновок експерта № СЕ-19/115-23/2912-БД від 03.05.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.;

-Висновком експерта № 169 від 31.05.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судово-медичної експертизи пари черевиків, вилучених під час огляду місця події;

-Висновок експерта № СЕ-19/115-23/2917-БД від 27.10.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.;

-Висновок експерта № СЕ-19/115-23/2896-БД від 24.10.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.;

-Висновок експерта № СЕ-19/115-23/2922 від 17.10.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.;

-Висновок експерта № СЕ-19/115-23/2898 від 16.01.2024 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.;

-Висновок експерта № СЕ-19/115-23/2921- БД від 18.09.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.;

-Висновок експерта № СЕ-19/115-23/2918 - БД від 18.12.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.;

-Висновок експерта № СЕ-19/115-23/4897 - БД від 27.10.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.;

-Висновок експерта № СЕ-19/115-23/2920 - БД від 13.12.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.;

-Висновок експерта № СЕ-19/115-23/2897 - БД від 27.10.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.;

-Висновок експерта № СЕ-19/115-23/2913 - БД від 16.10.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.;

-Висновок експерта № 82 від 07.09.2023 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення судової медичної експертизи фрагменту шпалери;

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, певного числа свідка та експерта, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням письмових доказів матеріалів кримінального провадження. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Вирішуючи питання щодо свідка ОСОБА_18 , який є батьком обвинуваченого ОСОБА_6 , котрий відмовився давати покази, посилаючись на статтю 63 Конституції України, суд зазначає що його свідчення не можуть використовуватися як докази в даній справі, оскільки вони не підтверджують і не спростовують вину обвинуваченого. Таким чином, суд не бере їх до уваги при розгляді доказів у справі.

Відмова свідка ОСОБА_18 від дачі показів відповідно до статті 63 Конституції України та статті 18 Кримінального процесуального кодексу України є його правом, яке забезпечує недопущення самообвинувачення або обвинувачення близьких осіб, включаючи членів сім`ї.

Згідно зі статтею 63 Конституції України, особа має право відмовитися від дачі показів або пояснень щодо себе, членів сім`ї або близьких родичів, коло яких визначається законом. Ця норма є важливим елементом забезпечення права на захист і самозахист у кримінальному процесі.

Крім того, згідно зі статтею 18 КПК України, свідок має право відмовитися від дачі показів, якщо вони можуть бути використані для обвинувачення його самого або його близьких. Коло близьких осіб чітко визначається в КПК і включає батьків, дітей, подружжя, а також інших членів сім`ї.

Щодо врахування показів, стаття 84 КПК України визначає, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в порядку, передбаченому КПК, які підтверджують або спростовують обставини, що мають значення для кримінального провадження. Оскільки свідок, посилаючись на статтю 63 Конституції України, скористався правом не давати покази, такі свідчення не можуть використовуватися як докази ані на користь, ані проти обвинуваченого.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, свідків та експерта, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого доведена у повному обсязі, зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для винесення обвинувального вироку.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного (ч.2 ст.121 КК України), посередню характеристику, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, пом`якшуючи та обтяжуючи обставини, у зв`язку з чим, а також беручи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше засуджений за ч.3 ст.190 та ч.4 ст.185 КК України, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд критично ставиться до тверджень сторони захисту, яка просить застосувати у відношенні ОСОБА_6 ст.69 КК України, огляду на наступне.

Судова практика, зокрема практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), має значний вплив на оцінку обґрунтованості застосування статті 69 Кримінального кодексу України (КК України) щодо ОСОБА_6 . У даній справі суд дійшов висновку, що клопотання захисту є не обґрунтованим з кількох причин, детальніше розглянемо їх далі.

Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , є тяжким. Відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, є одним із найтяжчих злочинів, оскільки загрожує життю і здоров`ю людини.

У справі Keenan v. the United Kingdom (аплікація № 27229/95), ЄСПЛ підкреслив, що тяжкість злочину впливає на можливість пом`якшення покарання. Суд відзначив, що в разі вчинення тяжких злочинів, суспільство має право очікувати адекватного покарання.

У даній справі суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння.

Як зазначено в справі Hoyng v. Germany (аплікація № 8176/79), наявність обтяжуючих обставин, таких як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, є підставою для посилення покарання. Суд підкреслив, що вчинення злочину під впливом алкоголю свідчить про зневагу до прав інших людей.

Крім того, суд враховує наявність у ОСОБА_6 попередніх судимостей, що також свідчить про його небезпечність для суспільства. У справі Fischer v. Germany (аплікація № 12329/86), ЄСПЛ наголосив на тому, що суди мають враховувати кримінальну історію правопорушника при призначенні покарання.

Суд має обов`язок дотримуватись принципів справедливості, які включають не лише інтереси обвинуваченого, але й інтереси суспільства.

Як зазначив ЄСПЛ у справі Kurt v. Turkey (аплікація № 6550/03), суспільство має право на захист від правопорушників, особливо у випадках тяжких злочинів, які ставлять під загрозу життя і безпеку людей. Відповідно, суд має право запобігати повторним злочинам шляхом призначення адекватного покарання.

З урахуванням вищевикладених аргументів, суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту про застосування статті 69 КК України є не обґрунтованим. Виходячи з серйозності злочину, наявності обтяжуючих обставин, відсутності щирого каяття з боку обвинуваченого та необхідності забезпечення справедливості та безпеки суспільства, наявності двох судимостей (ч.3 ст.190 та ч.4 ст.185 КК України, суд вважає, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі є доцільним і необхідним.

Вирішуючи питання щодо Вироку Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2023 року за ч.3 ст.190 КК України, яким ОСОБА_6 засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та Вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2023 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, котрий Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.11.2023 року змінено та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75 та 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, суд виходить з наступного.

У даній ситуації мова йде про те, що ОСОБА_6 вже двічі засуджували до покарання у вигляді позбавлення волі, але за обома вироками він був звільнений від відбування покарання з випробуванням (умовно).

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, якщо особа вчинила кілька злочинів і їй призначено покарання за кожен з них, суд обирає загальне покарання за правилами складання або часткового складання покарань. Але ця норма застосовується тільки в тому випадку, якщо хоча б один із вироків передбачає реальне відбування покарання. Якщо ж вироки передбачають лише умовне покарання, вони виконуються самостійно, без складання.

З урахуванням позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.06.2021 року, підхід до застосування ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України в контексті призначення покарання за кілька вироків, коли один або кілька з них є умовними, був уточнений.

Об`єднана палата ККС ВС у цій постанові зазначила, що вироки, за якими особу звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, не можуть вважатися такими, що реально виконуються, і тому не підлягають складанню з реальним покаранням, якщо таке покарання призначається за інший вирок. Таким чином, умовні вироки виконуються самостійно і не впливають на порядок виконання реального покарання.

Позиція Об`єднаної палати ККС ВС від 14.06.2021 року:

Об`єднана палата Верховного Суду уточнила застосування норм ч. 4 ст. 70 КК України. Основні висновки:

Якщо особу засуджено до покарання з випробуванням (умовно): вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, не підлягає складанню з новим вироком, якщо нове покарання передбачає реальне позбавлення волі. Це тому, що умовне покарання вважається таким, що ще не було виконано, поки не минув іспитовий строк або не винесено рішення про його скасування.

Якщо особу засуджено за новий злочин до реального позбавлення волі: суд не повинен автоматично складати нове реальне покарання з умовним покаранням за попереднім вироком. Це означає, що умовний вирок виконується окремо від реального покарання, призначеного за новим вироком.

Якщо нове покарання є реальним: вироки не об`єднуються, а виконуються самостійно, оскільки умовний вирок не є реальним позбавленням волі.

ОСОБА_6 має два попередні вироки, за якими був звільнений від реального покарання з випробуванням (умовно) за ст. 75 КК України.

ОСОБА_6 засуджено до реального позбавлення волі за ч.2 ст.121 КК України, то цей вирок виконуватиметься самостійно і не складатиметься з попередніми вироками, за якими було звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, у цій конкретній справі щодо ОСОБА_6 позиція Об`єднаної палати ККС ВС підтверджує, що умовні вироки не підлягають складанню з реальними вироками, а виконуються самостійно.

При ухваленні вироку, суд також бере до уваги ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Питання про речові докази, процесуальні витрати, заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно та щодо запобіжного заходу суд вирішує в порядку ст.ст.100, 124, 174 та 183 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 124, 174, 183, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_19 залишити без змін тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили, обчислюючи термін відбування призначеного покарання з моменту його фактичного затримання, тобто з 05.02.2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_19 у строк відбування призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 05.02.2023 року по день набрання законної сили цього вироку суду із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 21.04.2023 року за ч.3 ст.190 КК України, яким ОСОБА_6 засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2023 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, котрий Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.11.2023 року змінено та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75 та 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки виконувати кожен окремо самостійно.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2023 року по справі № 947/4342/23, провадження № 1-кс/947/1443/23 на майно, яке вилучене під час проведення особистого обшуку затриманої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.02.2023 за адресою: АДРЕСА_3 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2023 року по справі № 947/4342/23, провадження № 1-кс/947/1445/23 на майно, яке вилучене під час проведення огляду місця події від 05.02.2023 за адресою: м. Одеса, вул. Достоєвського, буд. 2

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2023 року по справі № 947/4342/23, провадження № 1-кс/947/1444/23 на майно, яке вилучене під час проведення огляду місця події від 05.02.2023 за адресою: АДРЕСА_2 .

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-Електронні носії інформації, на яких зафіксовано хід та результати слідчих (розшукових) та процесуальних дій зберігати в матеріалах справи;

-Черевики чорного кольору та шкарпетки чорного кольору, куртка чорного кольору, светр сірого кольору, джинси синього кольору, чоловічий светр чорного кольору, марки «Sinsay», розміром «м», чоловічі джинси темно-синього кольору, марки « BOGATO», розміром 34 та чоловічі шкарпетки чоловічі черевики чорного кольору, марки «VittorioVintara», розміром 42 повернути за належністю ОСОБА_6

-Куртка зі слідами речовини бурого кольору, футболка зі слідами пошкодження, светр зі слідами речовини бурого кольору, труси,; змиви речовини бурого кольору зі шпалери, змиви речовини бурого кольору зі стільця; фрагмент шпалери зі слідами речовини бурого кольору, недопалок з кімнати №1, сліди пальців рук з тумби зі скла з кімнати №1, які поміщено до сейф-пакету НПУ PSP №1204324; скляна пляшка з рідиною з кімнати №1, скляна пляшка із рідиною з коридору, недопалок з коридору, недопалок зі стола кімнати №2, батарея, сім-карта оператора, кришка від телефону, недопалок з постелі кімнати №2, дві виделки, ніж, чарки зі стола кухні знищити.

-Документи з кімнати №2 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_19 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 4530, 72 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1