печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника власника майна: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕФІР-22» про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова в межах кримінального провадження № 0000889 від 19.09.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕФІР-22» (далі - власник майна, ТОВ «ЗЕФІР-22») звернулось до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова в межах кримінального провадження № 0000889 від 19.09.2016 року.

В обґрунтування клопотання представник ТОВ «ЗЕФІР-22» зазначає, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000889 від 19.09.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2024 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.05.2022 року) накладено арешт, зокрема, на на нежитлові приміщення № 1, № 2, № LXIX, № LXXXV, № LXXIX (групи приміщень № 59а) (в літ. Я) загальною площею 766,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власник ТОВ «ЗЕФІР-22» (); нежитлові приміщення з № 1 по № 4, № LXXVІІ, № LXXХIV (групи приміщень № 60б) (в літ. Я) загальною площею 1 067,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власник ТОВ «ЗЕФІР-22» (); заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним державним адміністраціям на території яких знаходиться майно чи зареєстровані юридичні особи, яким воно належить, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, Національному банку України вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного рухомого та нерухомого майна.

Разом з тим, ТОВ «ЗЕФІР-22» є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, накладення арешту є неспівмірним з завданнями кримінального провадження, оскільки нежитлові приміщення не відповідають критеріям речового доказу, право власності на них отримано законних шляхом. Відтак, накладення арешту є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

В судове засідання з`явились представник власника майна - ОСОБА_3 , прокурор - ОСОБА_4 .

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні представник власника майна - ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що арешт накладено необгрунтовано вже втретє та він підлягає скасуванню.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти вимог клопотання заперечував, зазначивши, що підстави для скасування відсутні.

Вислухавши представника власника майна, прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000889 від 19.09.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2024 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.05.2022 року) накладено арешт, зокрема, на на нежитлові приміщення № 1, № 2, № LXIX, № LXXXV, № LXXIX (групи приміщень № 59а) (в літ. Я) загальною площею 766,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власник ТОВ «ЗЕФІР-22» (); нежитлові приміщення з № 1 по № 4, № LXXVІІ, № LXXХIV (групи приміщень № 60б) (в літ. Я) загальною площею 1 067,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власник ТОВ «ЗЕФІР-22» (); заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, районним державним адміністраціям на території яких знаходиться майно чи зареєстровані юридичні особи, яким воно належить, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, Національному банку України вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного рухомого та нерухомого майна.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, 2 випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Так, в обґрунтування клопотання представник ТОВ «ЗЕФІР-22» зазначає, що ТОВ «ЗЕФІР-22» є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, накладення арешту є неспівмірним з завданнями кримінального провадження, оскільки нежитлові приміщення не відповідають критеріям речового доказу, право власності на них отримано законних шляхом.

Разом з тим, у клопотанні про накладення арешту та запереченнях прокурора зазначено обґрунтовані підстави вважати, що майно відповідає критеріям речового доказу, постановою його визнано речовими доказами.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на майно на теперішній час відпала, оскільки арешт ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2024 року накладено правомірно, відтак, достатніх підстав для скасування арешту представником власника майна в клопотанні не вказано.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, отже, клопотання є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕФІР-22» про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів Личаківського районного суду м. Львова в межах кримінального провадження № 0000889 від 19.09.2016 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 00 хв. 20.08.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1