Справа № 144/1310/24
Провадження № 1-в/144/21/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Теплик клопотання начальника Гайсинського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із змінами в законодавстві (декриміналізація вчиненого діяння), -

в с т а н о в и в :

До суду надійшло вказане клопотання, в якому начальник Гайсинського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 просив вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Бершадського районного суду від 23.05.2023, у зв`язку зі змінами у законодавстві (декриміналізацією), оскільки сума викраденого майна, 1010 грн. 10 коп., що менше ніж 1 921 грн. В серпні 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим Законом внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно яким викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відтак начальник Гайсинського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 74 КПК України просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією (змінами) в законодавстві.

Представник Гайсинського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення, оскільки щодо ОСОБА_5 одне кримінальне правопорушення декриміналізовано, однак наявне інше кримінальне правопорушення, яке декриміналізації не підлягає.

Вивчивши зміст клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого № 15/ЗВП/2023, заслухавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 23.05.2023 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (років) без конфіскації майна. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_5 визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Відповідно до змісту зазначеного вироку, ОСОБА_5 у 2019 році вчинив два кримінальних правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України, та завдав матеріальної шкоди за ч. 2 ст. 185 КК України на суму 1010 грн. 10 коп., за ч. 2 ст. 289 КК України на суму 8 300 грн.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив два кримінальних правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 2 ст. 289 КК України, якими завдав матеріальної шкоди: за ч. 2 ст. 185 КК України на суму 1010 грн. 10 коп., за ч. 2 ст. 289 КК України на суму 8 300 грн.

Статтею 537 КПК України встановлений вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків.

Зокрема п. 13 ч. 1 цієї статті передбачено, що суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння. При цьому, суд звертає увагу, що покарання призначається за конкретною частиною та статтею КК України, відповідно засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 згідно вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 23.05.2023 здійснив таємне викрадення майна (крадіжку), а також повторно незаконно заволодів транспортним засобом, то за вчинення кримінального правопорушення, яке кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, є підстави для застосування щодо нього норм ч. 2 ст. 74 КК України, а за вчинення кримінального правопорушення, яке кваліфіковане за ч. 2 ст. 289 КК України, такі підстави відсутні, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись статтями ст. 5, 74 КК України, статтями 376, 535, 537 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника Гайсинського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із змінами в законодавстві (декриміналізація вчиненого діяння) задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 23.05.2023, за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Залишити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 23.05.2023, за ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: