Справа № 522/9481/19
Провадження 1-кп/522/1237/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001231 від 28.05.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро, Миколаївської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

суд-

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

13 травня 2019 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , та неповнолітня особа №1, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на розі вулиць Розкидайлівської та Балківської в м. Одесі, підшукували особу, майном якої можливо заволодіти, з метою реалізації свого плану, познайомившись на території парку «Дюківський сад» з ОСОБА_11 , вказані особи вирішили заволодіти наявним при ньому ( ОСОБА_11 ) майном.

ОСОБА_5 та особа №1 під надуманим приводом запропонували потерпілому ОСОБА_11 пройти в малолюдне місце в глибині парку. Прослідувавши по території парку в напрямі будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 та особа №1 раптово для потерпілого ОСОБА_11 , напали на останнього та почали наносити йому удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівкам, намагаючись звалити його на землю, а також неодноразово здавлювали його шию руками, тобто спільно застосували насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого. В результаті застосованого насильства ОСОБА_5 та особа №1 завдали потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців голови та шиї, садно грудної клітки, синця правого плеча, садно області лівого ліктьового суглобу які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, подолали опір потерпілого та отримали можливість його обшукати, обшукавши його, заволоділи його мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J6», вартістю 5500 гривень та грошовими коштами в сумі 1100 гривень, які знаходилися в чохлі мобільного телефону, а також срібним ланцюжком, вартістю 1200 гривень.

Заволодівши внаслідок нападу вказаним майном, ОСОБА_5 та особа №1 завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 7800 гривень.

Оцінка суду щодо кваліфікації досудовим слідством вищенаведених дій обвинуваченого.

Досудовим слідством дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано вірно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку (ч. 3 ст. 349 КПК України).

Так, обставини вчинення ОСОБА_12 злочинів встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, з огляду на наступне.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України визнав повністю, та підтвердив вищевикладені обставини вчинення злочину. У скоєному щиро покаявся, заподіяну потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду ним відшкодовано в повному обсязі.

Крім того, обвинувачений заявив про те, що він з доказами добутими органом досудового розслідування в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Крім того до суду надійшла заява від потерпілого ОСОБА_11 про розгляд справи за його відсутності, завдані в результаті злочину збитки йому відшкодовано в повному обсязі.

Оскільки ОСОБА_5 визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів та розглянув справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст обставин, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Мотиви суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчинені ним злочину, та, діючи згідно ст. 337 КПК лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до вищевказаних обвинувальних актів, кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 187 КК України за ознаками - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

При цьому, суд приймає до уваги положення п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року (із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 12 червня 2009 року) про те, що ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину та послідовне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів повинно бути враховано при застосуванні кримінального закону при призначенні покарання.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного й відображають його пост- кримінальну поведінку як прояв ставлення до скоєного. Адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 187 КК України можливо призначити із застосуванням положень ст. 69 КК України, відповідно до якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, призначає основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього кодексу, в даному випадку санкції ч. 2 ст. 187 КК України.

Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, скоїв вказаний злочин у неповнолітньому віці, його батько та відчим проходять військову службу в ЗСУ, а також той факт, що він провину свою визнав, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням, враховуючи позицію прокурора, який також просив застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 основне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України більш м`яке , ніж передбачено законом та без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити із застосуванням ст. 69 КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення в період часу з 14.05.2019 року до 22.05.2019 року, та з 29.06.2023 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою

Речові докази, відповідно до постанов про визнання речовими доказами, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6», грошові кошти в сумі 1100 гривень, срібний ланцюжок вважати повернутими за належністю потерпілому.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: