Провадження № 1-«кс»/522/4478/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423 від 08.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Так, слідчим відділенням відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000423 від 08.08.2024 за ч. 1 ст. 121 України.

08.08.2024 року о 00:03 год до чергової частини відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на лінію «102» про те, що у дворі будинку АДРЕСА_1 , сусід вдарив ножем в живіт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було доставлено до МКЛ № 1 з діагнозом проникаюче поранення черевної порожнини, внутрішня кровотеча, поранення поперекової кишки та великого сальнику.

Крім цього було встановлено, що даним сусідом є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де можливо зберігає за адресою проживання знаряддя та засоби вчинення злочину, що мають значення речових доказів.

У зв`язку із невідкладним випадком, пов`язаним із безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, з метою виявлення, вилучення та збереження речових доказів, 08.08.2024 року слідчо-оперативною групою Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, із застосуванням безперервної відеофіксації, в присутності двох понятих, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 в ході якого виявлено та вилучено:

-предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «Flober НОМЕР_4, який поміщено в полімерний сейф - пакет № 4389111;

-предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «МР-654К» калібри 4,5 мм № НОМЕР_1 , який поміщено в полімерний сейф - пакет № 4389115;

-ножі у кількості 15 шт., які поміщені та запаковані до паперової коробки з експертною наклейкою НПУ;

- ніж у кількості 1 шт., який поміщено та запаковано до конверту НПУ;

-ніж у кількості 1 шт., який поміщено та запаковано до конверту НПУ;

-один мобільний телефон марки REDMI, блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_5 , та карта пам`яті з камери відеоспостереження біля квартири АДРЕСА_3 , які поміщені та запаковані до сейф-пакету НПУ № PSP 1256535;

-шорти, що належать ОСОБА_5 , які поміщено та запаковано до конверту НПУ;

-капці резинові що належать ОСОБА_5 , які поміщено та запаковано до конверту НПУ;

Тож, є підстави вважати, що вилученні під час обшуків речі та предмети є предметом злочину та мають також значення речових доказів.

Прокурор та слідчий до суду не з`явились. Прокурор надала заяву про розгляд клопотання без її участі. Клопотання підтримала та просить задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого та прокурора.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення . Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

З клопотання та наданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні речей та документів, які за обставинами кримінального провадження є речовими доказами, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди та є предметом злочину, тобто є доказом злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчим в клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотанняслідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що вилучене 08.08.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме:

-предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «Flober НОМЕР_4, який поміщено в полімерний сейф - пакет № 4389111;

-предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «МР-654К» калібри 4,5 мм № НОМЕР_1 , який поміщено в полімерний сейф - пакет № 4389115;

-ножі у кількості 15 шт., які поміщені та запаковані до паперової коробки з експертною наклейкою НПУ;

- ніж у кількості 1 шт., який поміщено та запаковано до конверту НПУ;

-ніж у кількості 1 шт., який поміщено та запаковано до конверту НПУ;

-один мобільний телефон марки REDMI, блакитного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_5 , та карта пам`яті з камери відеоспостереження біля квартири АДРЕСА_3 , які поміщені та запаковані до сейф-пакету НПУ № PSP 1256535;

-шорти, що належать ОСОБА_5 , які поміщено та запаковано до конверту НПУ;

-капці резинові що належать ОСОБА_5 , які поміщено та запаковано до конверту НПУ.

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційноїскарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: