Провадження №1-кс/303/485/24
Справа № 303/468/24
УХВАЛА

Іменем України

в порядку статті 174 КПК України

07 серпня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

слідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000719 від 30 травня 2024 року (кваліфікація частина 3 стаття 190 КК України),-

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2024 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000719 від 30 травня 2024 року (кваліфікація частина 3 стаття 190 КК України).

Подане клопотання вмотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2024 року клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП в Закарпатській області про накладення арешту задоволено, накладено арешт на рухоме майно, транспортний засіб марки Mercedes- Benz Sprinter 310 CDI 2001 рік випуску реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів у кримінальному правопорушенні.

Таким чином, у межах кримінального провадження було накладено арешт на належний ОСОБА_5 транспортний засіб марки Mercedes- Benz Sprinter 310 CDI 2001 рік випуску реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 .

Зазначений вище транспортний засіб на підставі постанови слідчого у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом.

Мотивуючи тим, що заявниця є власником транспортного засобу та одночасно потерпілою у даному кримінальному провадженні, просить скасувати арешт накладений на транспортний засіб марки Mercedes- Benz Sprinter 310 CDI, 2001 рік випуску реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Представник ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про проведення судового засідання у їх відсутності, просив клопотання задоволити.

Старший слідчий СВ Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про здійснення розгляду клопотання про скасування арешту у його відсутності. Проти скасування арешту на транспортний засіб марки Mercedes- Benz Sprinter 310 CDI 2001 рік випуску реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 не заперечує.

Враховуючи позицію заявника, який просив вказане клопотання задовольнити, оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного.

З поданого клопотання та доданих матеріалів вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 11 червня 2024 року, накладено арешт на транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 310 CDI 2001 рік випуску реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 з метою збереження речових доказів у кримінальному правопорушенні. Арешт транспортного засобу здійснено з метою збереження речового доказу та відшукання автомобіля.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 190 КПК України, внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000719 від 30 травня 2024 року.

30 травня 2024 року старшим слідчим винесена постанова про визнання речовим доказом вказаного транспортного засобу.

В ході досудового розслідування встановлено, що подальший хід досудового розслідування після звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, однозначно свідчить, що існування арешту майна жодним чином не сприятиме потребам досудового розслідування.

Вказане свідчить, що накладення арешту на майно та продовження подальшого невмотивованого утримання транспортного засобу стороною обвинувачення не має жодної процесуальної цінності для сторони обвинувачення та є лише неправдано обтяжливим для власника.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Крім того, пунктом першим частин 6 статті 100 КПК України визначено - речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертається власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливе без шкоди для кримінального провадження.

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених в пункті 21 частини 1 статті 7 КПК України є розумність строків.

Відповідно до статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Стаття 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод Україна гарантує кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини та положень національного кримінального процесуального законодавства, на сьогоднішній день мета арешту майна досягнута - необхідні слідчі дії проведені.

Одночасно слід зазначити, що подальше перебування вилученого рухомого майна під арештом, порушує законні права та інтереси володільця цього майна, що є неприпустимим.

Таким чином, враховуючи позицію органу досудового розслідування, а також той факт, що у даному кримінальному провадженні існування арешту майна жодним чином не сприятиме потребам досудового розслідування, а також, враховуючи наслідки арешту майна для власника (володільця) майна, слідчий суддя вбачає підстави для задоволення клопотання.

Керуючись статями 9,167,170,174,309 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, застосований на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 11 червня 2024 року на тимчасове вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки Mercedes- Benz Sprinter 310 CDI 2001 рік випуску реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Виконання ухвали доручити уповноваженій особі СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_7