Справа № 148/823/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина кримінальне провадження № 0000122 та №0000003 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шуро-Копіївська, Тульчинський район Вінницька область, проживаючої, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, має на утриманні малолітню дитину віком 4 роки, не судимої, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, за участі: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Згідно обвинувального акту, 10.04.2021 біля 20:00 год, ОСОБА_3 , з метою попросити продуктів харчування прийшла до сусіда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , із яким остання перебуває в дружніх відносинах та постійно допомагає до господарству, оскільки їх домоволодіння розташовані поряд один з одним. Зайшовши на територію домоволодіння ОСОБА_7 , ОСОБА_3 почала гукати господаря, однак останній не відповідав, після чого вона, шляхом вільного доступу, через відкриті вхідні двері зайшла в приміщення будинку, де в одній із кімнат виявила ОСОБА_7 , який спав на ліжку.

Побачивши ОСОБА_7 , який спав, ОСОБА_3 вирішила його не турбувати та прийти пізніше, однак крокуючи до виходу у кімнаті побачила на столі паперовий конверт на якому був напис великими літерами із зазначенням PIN-коду до банківської картки банку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , а також поряд знаходилась сама банківська картка.

Побачивши дану банківську картку, а також запис з PIN-кодом до неї, ОСОБА_3 маючи на той час скрутне матеріальне становищем, розуміючи, що господар будинку спить, керуючись раптово виниклим у неї умислом, вирішила таємно викрасти, з метою подальшої крадіжки наявних на рахунку грошових коштів.

Відповідно, з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, користуючись безпорадним станом (сном) ОСОБА_7 та відсутністю сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_3 викрала вище вказану банківську картку банку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .

У подальшому 11.04.2021 о 23:05 ОСОБА_3 , продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за допомогою наявної у неї банківської картки банку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , знаючи PIN-код, скориставшись банкоматом AT «Ощадбанк», що розташований, за адресою: АДРЕСА_2 , провела транзакцію щодо переведення коштів у готівкову форму на загальну суму 2000 грн., після чого залишила їх собі для використання у власних потребах, а також цього ж дня о 23:31 год. ОСОБА_3 , продовжуючи свою протиправну діяльність пішла до продуктового магазину «Магазин і ЩЕ», що розташований, за адресою: АДРЕСА_3 , де придбала продукти харчування за які розрахувалася викраденою банківською карткою банку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на суму 201,50 грн., тобто розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2201,50 грн.

Крім того, 10.04.2021 біля 20:00 год ОСОБА_3 , з метою попросити продуктів харчування прийшла до свого сусіда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , із яким остання знаходилась у дружніх відносинах.

Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_7 , обвинувачена почала гукати господаря, який не відзивався, у зв?язку з чим остання шляхом вільного доступу, через відчиненні вхідні двері зайшла до приміщення житлового будинку, де в одній із кімнат виявила, що ОСОБА_7 спить.

Вирішивши не турбувати господаря, ОСОБА_3 почала йти назад до виходу, однак розвернувшись на столі у кімнаті помітила паперовий конверт на якому був напис із PIN-кодом до банківської картки банку АТ «Ошадбанк» № НОМЕР_1 , а також саму банківську картку № НОМЕР_1 , у зв?язку з чим, враховуючи своє скрутне матеріальне становище, у останньої раптово виник умисел на її крадіжку з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що можливо перебували на банківському рахунку, доступ до якого можливо здійснити через зазначену банківську картку.

Відповідно, ОСОБА_3 користуючись безпорадним станом (сном) ОСОБА_7 та відсутністю сторонніх осіб, діючи з прямим умислом спрямованим на заволодіння офіційним документом - банківською карткою та переслідуючи корисливу мету подальшого зняття з неї грошових коштів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер вчинюваних нею дій і свідомо бажаючи настання шкідливих наслідків, шляхом вільного доступу 10.04.2021 біля 20:00 год, викрала з кімнати житлового будинку ОСОБА_7 розташованого по АДРЕСА_1 , банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ «Ощадбанк» на ім?я ОСОБА_7 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_5 подали клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, які обґрунтовані тим, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за яке передбачено покарання у вигляді обмеження волі, минув строк три роки, оскільки з дня вчинення обвинуваченою кримінальних проступків передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, минуло понад 3 роки, просять звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження по справі.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності, просила його задовільнити, суду повідомила, що їй зрозуміло суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає її виправдання, тобто, що ця підстава не є реабілітуючою.

Захисник ОСОБА_5 підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити, звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, просив закрити кримінальне провадження.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши клопотання, обвинувальний акт та додані до нього документи, які характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до наступних висновків.

Дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 1 ст. 357 КК України, викрадення офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК).

Також, 01.07.2020 набув законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, з змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 в редакції від 20.12.2019. З набуттям законної сили (01.07.2020) вищезазначеного Закону № 2617-VIII - ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357, віднесені до кримінальних проступків.

Так, відповідно до обвинувальних актів обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, які нею вчинені 10.04.2021, та відповідно до ст. 12 КК України - є кримінальними проступками.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Також, санкція ч. 1 ст. 357 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків (10.04.2021), передбачених ч. 1 ст.185 та ч. 1 ст. 357 КК України, минуло понад три роки, остання підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даними статтями на підставі ст.49 КК України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню та ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, на підставі ст. 49 КК України, з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а кримінальне провадження слід закрити.

У даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284 - 286, 288, 370, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності:

- за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

- за ч. 1 ст. 357 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України - закрити.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на тимчасово вилучене майно згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.04.2021 - скасувати.

Речові докази: банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка перебуває на зберіганні у потерпілого залишити останньому; частину паперу із надписом «1089», - знищити.

Копії ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: