УХВАЛА
30 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця м. Запоріжжя, не одруженого, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працевлаштованого, зареєстрований та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_6 за погодженням з про за погодженням з прокурором подав до суду клопотання, в якому просив продовжити строк тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання вказує, що в ході досудовогорозслідування встановлено, що в невстановлений період часу та місці, але не пізніше 26.03.2024 року, ОСОБА_4 діяльність якого направлена на незаконне збагачення шляхом вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбав наркотичний засіб канабіс, який згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» №770 від 06.05.2000, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, який почав зберігати у невстановленому місці з метою подальшого збуту.
26.03.2024, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу залізничного вокзалу по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, при особистій зустрічі, за грошові кошти, із рук в руки збув ОСОБА_7 , який був залучений для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, паперовий згорток з рослинною речовиною зеленого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №СЕ-19/108-24/5825-НЗПРАП від 01.04.2024 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою 0, 728 г.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збутнаркотичного засобу. В ході досудового розслідування встановлено, що в невстановлений період часу та місці, але не пізніше 03.04.2024, ОСОБА_4 діяльність якого направлена на незаконне збагачення шляхом вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбав наркотичний засіб канабіс, який згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» №770 від 06.05.2000, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, який почав зберігати у невстановленому місці з метою подальшого збуту.
03.04.2024, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, при особистій зустрічі, за грошові кошти у сумі 1400 гривень, із рук в руки збув ОСОБА_7 , який був залучений для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, зіп-пакет з рослинною речовиною зеленого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №СЕ-19/108-24/6460-НЗПРАП від 09.04.2024 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою 5,015 г.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно.
В ході досудового розслідування встановлено, що в невстановлений період часу та місці, але не пізніше 05.06.2024, ОСОБА_4 діяльність якого направлена на незаконне збагачення шляхом вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у порушення вимог ст.ст. 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбав наркотичний засіб канабіс та психотропну речовину - метамфетамін, які згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» № 770 від 06.05.2000, є наркотичним засобом та психотропною речовиною, обіг яких обмежено, та які почав зберігати у невстановленому місці з метою подальшого збуту.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу та психотропної речовини, вчинений повторно. Крім того, відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання вибухових пристроїв та бойових припасів.
Так, ОСОБА_4 , знаючи про те, що для придбання бойових припасів та вибухових пристроїв необхідно отримати передбачений законом дозвіл, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті незаконне збагачення шляхом незаконного збуту вибухових пристроїв та бойових припасів, незаконно придбав у невстановлені в ході досудового розслідування день, час і місці, при невстановлених обставинах вибухові пристрої та бойові припаси військового призначення, а саме: 3 (три) предмети, зовні схожі на корпуси гранат, 3 (три) металеві предмети, зовні схожі на запали до гранат, 1 (один) предмет, зовні схожий на гранату та 1 (один) предмет, зовні схожий на ручний протитанковий гранатомет, які почав зберігати у невстановленому досудовому розслідуванні місці.
-3 (три) предмети, зовні схожі на корпуси гранат, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/108-24/4683-ВТХ від 20.03.2024 являються корпусом бойової наступальної ручної осколкової гранати GHO-1 з вкрученою холостою пробкою гранат промислового виготовлення, який до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини гексоген (RDX) масою 58 г та корпусами бойових наступальних осколкових ручних гранат RGD-5 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але містять в собі заряди бризантної вибухової речовини - гексоген (RDX) масою 80 г кожен;
-3 (три) металеві предмети, зовні схожі на запали до гранат, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/108-24/4683-ВТХ від 20.03.2024 являються: бойовим підривачем AF11 промислового виготовлення (виробництва ARSENAL JSCo, Болгарії), який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) і містить в собі заряди ініціюючої та бризантної вибухових речовин, 2 (два) предмети складної форми являються бойовими підривачами ДВМ промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але являються самостійними вибуховими пристроями, відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містять в собі заряди ініціюючої та бризантної вибухових речовин кожен;
Корпус бойової ручної наступальної гранати GHO-1 в конструктивному поєднанні з підривачем АF 11 являються вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною наступальною осколковою гранатою GHO-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів та корпуса бойових наступальних осколкових ручних гранат RGD-5 в конструктивному поєднанні з підривачами ДВМ являються вибуховими пристроями військового призначення, а саме бойовими ручними наступальними осколковими гранатами RGD-5 промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів.
-1 (один) предмет, зовні схожий на гранату, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/108-24/4683-ВТХ від 20.03.2024 являється вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною гранатою М67 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів та містить в собі заряд бризантної вибухової речовини - Composition В (композиція В), яка являє собою суміш тротилу (TNT) та гексогену (RDX) масою 180-185 г;
-1 (один) предмет, зовні схожий на ручний протитанковий гранатомет, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/108-24/4683-ВТХ від 20.03.2024 являється вибуховим пристроєм військового призначення промислового виготовлення, а саме бойовим ручним реактивним протипіхотним гранатометом Bulspike-AP виробництва Болгарії, який відноситься до бойових припасів і містить в собі бойовий заряд бризантної вибухової речовини - гексоген (RDX).
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання та збут бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Крім того, відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання вогнепальної зброї, вибухових пристроїв та бойових припасів.
Так, ОСОБА_4 , знаючи про те, що для придбання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв необхідно отримати передбачений законом дозвіл, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті незаконне збагачення шляхом незаконного збуту вибухових пристроїв та бойових припасів, незаконно придбав у невстановлені в ході досудового розслідування день, час і місці, при невстановлених обставинах вогнепальну зброю, вибухові пристрої та бойові припаси військового призначення, а саме: 1 (один) предмет, зовні схожий на автомат з предметами схожими на патрони у кількості 30 штук, 2 (два) предмети, зовні схожі на запали; 2 (два) предмети, зовні схожі на гранати, які почав зберігати у невстановленому досудовому розслідуванні місці.
26.03.2024, приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи відкритій ділянці місцевості поблизу залізничного вокзалу у селищі міського типу Комишуваха, Запорізької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, при особистій зустрічі, за грошові кошти у сумі 30 000 гривень, із рук в руки збув ОСОБА_7 , який був залучений для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, а саме:
-2 (два) предмети, зовні схожі на запали, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/108-24/5827-ВТХ від 22.04.2024 являються бойовими уніфікованими підривачами дистанційної дії УЗРГМ промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться але являються самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху) і містить в собі заряди ініціюючої вибухової речовини TНРС масою 0, 1 г, азит свинцю масою 0, 2г та бризантної вибухової речовини підвищеної потужності TEН або гексоген масою 1 г кожен;
-2 (два) предмети, зовні схожі на корпуси гранати, які згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/108-24/5827-ВТХ від 22.04.2024 являються корпусами бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 промислового виготовлення, які до бойових припасів та вибухових пристроїв не відносяться, але містять в собі заряди бризантної вибухової речовини - тротил, масою 50-56 г кожен.
Корпуса бойових ручних осколкових гранат Ф-1 у конструктивному поєднанні з наданими на дослідження бойовими уніфікованими підривачами дистанційної дії УЗРГМ являються вибуховими пристроями військового призначення, а саме бойовими ручними оборонними осколковими гранатами Ф-1 промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів.
-1 (один) предмет, зовні схожий на автомат, який згідно висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/108-24/5822-БЛ від 29.03.2024 являється бойовою нарізною автоматичною вогнепальною стрілецькою зброєю автоматом конструкції Калашникова «АК-74», калібру 5,45?39 мм, заводський номер на вкладиші ствольної коробки НОМЕР_1 , на затворній рамі та затворі НОМЕР_2 , промислового виробництва Іжевського машинобудівного заводу (СРСР). Автомат придатний до стрільби.
-30 (тридцять) предметів, схожих на патрони, які згідно висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/108-24/5822-БЛ від 29.03.2024 року є боєприпасами бойовими проміжними патронами калібру 5,45?39 мм, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, наприклад: автоматів конструкції Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів конструкції Калашникова (РПК-74) та їх модифікації. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї. бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Крім того, відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання вогнепальної зброї та бойових припасів.
Так, ОСОБА_4 , знаючи про те, що для придбання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв необхідно отримати передбачений законом дозвіл, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті незаконне збагачення шляхом незаконного збуту вибухових пристроїв та бойових припасів, незаконно придбав у невстановлені в ході досудового розслідування день, час і місці, при невстановлених обставинах вогнепальну зброю, вибухові пристрої та бойові припаси військового призначення, а саме: 1 (один) предмет зовні схожий на гранатомет разом із 3 (трьома) предметами, зовні схожі на гранати до РПГ-7 та 3 (три) предмети, зовні схожі на порохові заряди до РПГ-7, які почав зберігати у невстановленому досудовому розслідуванні місці.
09.05.2024, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи відкритій ділянці місцевості поблизу цвинтаря по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, при особистій зустрічі, за грошові кошти у сумі 30 000 гривень, із рук в руки збув ОСОБА_7 , який був залучений для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, а саме:
-3 (три) предмети, зовні схожі на гранати до РПГ-7, які згідно висновку судової хіміко-вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/108-24/9238-ВТХ від 24.05.2024 являються бойовими протитанковими гранатами ПГ-7С, промислового виготовлення, являються вибуховими пристроями військового призначення, відносяться до бойових припасів та містять в собі заряд бризантної вибухової речовини - окфол;
-3 (три) предмети, зовні схожі на порохові заряди до РПГ-7, які згідно висновку судової хіміко-вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/108-24/9238-ВТХ від 24.05.2024 являються упаковками (тубусами), в яких знаходяться стартові порохові заряди ПГ-7ПМ та ПГ-7П промислового виготовлення, які до бойових припасів та вибухових пристроїв не відносяться, для здійснення вибуху не придатні, але містять заряди метальної вибухової речовини.
Бойові протитанкові гранати ПГ-7С в конструктивному поєднанні зі стартовими пороховими зарядами ПГ-7ПМ та ПГ-7П являються пострілами ПГ-7ВС до гранатометів типу РПГ-7 промислового виготовлення, військового призначення та відносяться до бойових припасів.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї. та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім того, відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів. Так, ОСОБА_4 , знаючи про те, що для придбання боєприпасів необхідно отримати передбачений законом дозвіл, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті незаконне збагачення шляхом незаконного збуту боєприпасів, незаконно придбав у невстановлені в ході досудового розслідування день, час і місці, при невстановлених обставинах боєприпаси, а саме: 60 (шістдесят) предметів зовні схожих на патрони калібру 5,45х39 мм, які почав зберігати у невстановленому досудовому розслідуванні місці.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
28.09.2024 о 14:58 год., ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України. 29.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.
Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджуєтьсязібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 04.04.2024, згідно якого 03.04.2024, ОСОБА_4 збув наркотичний засіб - канабіс;
-висновком експерта №СЕ-19/108-24/6460-НЗПРАПвід 09.04.2024, згідно якого надана на дослідження речовина, є наркотичним засобом «канабіс»;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03.04.2024, який пояснив обставини вчинення злочину;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.04.2024, який пояснив був залучений до проведення слідчих (розшукових) дій у якості понятого;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.04.2024, який пояснив був залучений до проведення слідчих (розшукових) дій у якості понятого;
-висновком експерта №СЕ-19/108-24/5825-НЗПРАПвід 01.04.2024, згідно якого надана на дослідження речовина, є наркотичним засобом «канабіс»;
-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 05.06.2024, згідно якого 05.06.2024, ОСОБА_4 збув наркотичний засіб канабіс та психотропну речовину - метамфетамін;
-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 05.06.2024, згідно якого 07.03.2024, ОСОБА_4 збув бойові припаси та вибухові пристрої;
-висновком експерта №СЕ-19/108-24/4683-ВТХвід 20.03.2024, згідно якого надані на дослідження предмети є бойовими припасами та вибуховими пристроями;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.03.2024, який пояснив обставини вчинення злочину;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.03.2024, який пояснив був залучений до проведення слідчих (розшукових) дій у якості понятого;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.03.2024, який пояснив був залучений до проведення слідчих (розшукових) дій у якості понятого;
-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 26.03.2024, згідно якого 26.03.202, ОСОБА_4 збув вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристрої;
-висновком експерта №СЕ-19/108-24/5827-БЛвід 22.04.2024, згідно якого надані на дослідження предмети є бойовими припасами та вогнепальною зброєю;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 26.03.2024 року, який пояснив обставини вчинення злочину;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 26.03.2024, який пояснив був залучений до проведення слідчих (розшукових) дій у якості понятого;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.03.2024, який пояснив був залучений до проведення слідчих (розшукових) дій у якості понятого;
-протоколом огляду від 09.05.2024, згідно якого ОСОБА_7 , який був залучений до проведення контролю за вчиненням злочину добровільно видав бойові припаси;
-висновком експерта №КСЕ-19/108-24/9238-ВТХвід 24.05.2024, згідно якого надані на дослідження предмети є бойовими припасами;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.05.2024, який пояснив обставини вчинення злочину;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.05.2024 року, який пояснив обставини вчинення злочину;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.05.2024, який пояснив був залучений до проведення слідчих (розшукових) дій у якості понятого;
-іншими матеріалами кримінального провадження.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, які згідно ч. 5 ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочини, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Усвідомлюючи тяжкість покарання і невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може використати наявні у нього засоби і можливості для переховування від правоохоронних органів та суду та може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності або може переховуватись на території України, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, наразі досудове розслідування триває і здійснюється процес збирання доказів, а тому підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме речі здобуті злочинним шляхом, зокрема наркотичні засоби, а також інші предмети, що використовувались ним як знаряддя злочину, що зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування, що є ризиком передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, існує ризик незаконного впливу на свідків, експертів, що обґрунтовується тим, що наразі у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, встановлюються інші співучасники злочинної діяльності, крім того, в ході розгляду даного клопотання підозрюваному стають відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту свідків, з яких він дізнався зміст їх показань та особисті дані, понятих, які приймали участь у слідчих діях, а також інших осіб, які були свідками вчинення кримінального правопорушення та які у подальшому будуть допитані у якості свідків, що уможливлює вплив на останніх.Таким чином, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, підозрюваний перебуваючи поза межами місця позбавлення волі, шляхом погроз або умовлянь може схилити свідків до дачі неправдивих показів, або провокувати бажання відмовитися від наданих свідчень, очікуючи на можливу помсту з його боку, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, ці злочини підозрюваний вчинив не під впливом будь-яких скрутних життєвих обставин, тим самим орган досудового розслідування приходить до висновку, що злочинна діяльність пов`язана з незаконним обігом наркотичних засобів, вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв є стабільним, систематичним та звичайним способом його життя, і тому є обґрунтовані підстави сумніватися, що, підозрюваний перебуваючи на волі, знов не опиниться у аналогічних обставинах і знов не вчинить нового злочину у сфері обігу наркотичних засобів, що підтверджує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий вказує, що наявність у підозрюваного місця проживання, не виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не засвідчують відсутність наміру переховування від слідства та суду.
Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання вищевикладеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України за наступних підстав:
Так, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_4 невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування/суду, та враховуючи що, останній може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, дає підстави вважати про те, що зазначений запобіжний захід не зможе бути дієвим.
Особиста порука полягає у наданні особам, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладеним на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу на теперішній час осіб, які б заслуговували на довіру та зможуть повною мірою забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КК України не встановлено, наразі до органу досудового розслідування не надійшло жодних заяв від осіб, які б заслуговували на довіру та зможуть повною мірою забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому вказаний запобіжний захід не може бути застосований.
Домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, або у певний період доби, враховуючи що цей запобіжний захід надає свободу пересування, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, оцінюючи наявні ризики у сукупності існує обґрунтовані ризики того, що застосовуючи такий запобіжний захід до підозрюваного, виникає висока ймовірність його порушення шляхом залишення підозрюваним свого місця мешкання, у зв`язку з цим даний запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти ризиками, викладеним у клопотанні.
Зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обгрунтування яких викладено вище, неможливо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки такий запобіжний захід не буде ефективним та надасть змогу підозрюваному реальну можливість реалізації вищезазначених ризиків.
Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Таким чином, зазначені доводи, а також вік обвинуваченого, його матеріальне положення та обставини, які враховуються під час обрання запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, наявність судимостей, стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність сім`ї та утриманців, репутація ОСОБА_4 , дають підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, буде співрозмірним з вчиненим ним злочином, а також забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні. Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 , може переховатися від органів досудового розслідування й суду, впливати на свідків та осіб, причетність яких до інкримінованого йому злочину підлягає перевірці, а тим самим перешкодить встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, забезпечити виконання процесуальних рішень у провадженні та запобігти іншим ризикам, викладеним у клопотанні.
Приймаючи до уваги наведені доводи, на підставі ст. 176, ч. 2 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, слідчий вважаю, що при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою строком на 60 діб, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримує з підстав викладених в ньому.
Підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечували, просили в його задоволенні відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід як домашній арешт.
Захисник вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України необґрунтовані, не доведені, застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді тримання підв вартою є суворим запобіжим заходом. ОСОБА_4 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на підтвердження чого надав суду копії свідоцтв про народження, має потсійне місце проживання.
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що органами досудового слідства надали достатні докази наявності обґрунтованої підозри у причетності підозрюваного до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.
Встановлено, що 28.09.2024 о 14:58 год., ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
29.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.
Підозра у вчиненні ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень підтверджується доказами, які долучені до клопотання.
Посилання захисника на сімейний стан підозрюваного, наявності трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наявності постійного місця проживання є тими обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішення питання про призначення покарання, однак не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Даних щодо неможливості перебування ОСОБА_4 за станом здоров`я або неможливості надання йому належної кваліфікованої медичної допомоги у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Досудове слідство довело, що по відношенню до підозрюваного ОСОБА_4 , ризиками є наступні: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, спотворити або сховати речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, експерта, у даному кримінальному провадженні, співучасників злочинної діяльності, особи яких також підлягають встановленню, може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інше кримінальні правопорушення, тому приходжу до висновку, що вказане є підставою для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, та не може бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, забезпечує виконання його процесуальних обов`язків.
Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим суддею, на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.
В силу змагальності сторін кримінального провадження захистом не спростовано тверджень прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шести десяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Оскільки ОСОБА_4 затриманий 28.09.2024 о 14 год. 58 хвилин, з цього часу починається строк тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 грн.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26.11.2024 року включно, з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Строк тримання під вартою підозрюваного рахувати з 28.09.2024 року, з дня затримання.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця його проживання;
- повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд;
- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Визначити строк дії ухвали до 26.11.2024 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30.09.2024 року.
Повний текст ухвали виготовлено 01.10.2024 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1