______________________________
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ
Провадження № 1-кп/947/421/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року м. Одеса

1.ВСТУПНА ЧАСТИНА

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 24.08.2021 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 КК України

ВСТАНОВИВ:

2.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

2.1. Історія кримінального провадження.

18.08.2022 року до Київського районного суду м. Одеси з Київської окружної прокуратури м. Одеси надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 24.08.2021 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2022 року визначено Головуючого суддю (суддя доповідач) ОСОБА_10 (Єдиний унікальний номер судової справи № 947/18338/22).

19.08.2022 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси призначено підготовче судове засідання у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

28.11.2024 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси задоволено клопотання сторони захисту та на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 24.08.2021 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

05.12.2022 року прокурором у кримінальному провадженні подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2024 року.

18.04.2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу прокурора. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2022 року, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 24.08.2021 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України скасовано. Призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

03.05.2023 року до Київського районного суду м. Одеси з Одеського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 24.08.2021 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2023 року визначено Головуючого суддю (суддя доповідач) ОСОБА_1 (Єдиний унікальний номер судової справи № 947/18338/22).

03.05.2023 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси призначено підготовче судове засідання у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

10.05.2023 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України призначено до судового розгляду.

05.12.2024 року Київський районним судом м. Одеси здійснено розгляду по суті обвинувального акту та доданих до нього матеріалів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 24.08.2021 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 КК України.

2.2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 у невстановлений час, знаходячись у невстановленому місці, знайшов два ножа, які поклав до своєї сумки через плече та став незаконно носити їх при собі, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому 24.08.2021 року ОСОБА_5 знаходячись біля будинку № 19 на проспекті Академіка Глушка у м. Одесі, був затриманий співробітниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та доставлений до відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області (м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170-А), де в ході огляду місця події у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено два ножа, які є тичковими ножами та відносяться до контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії, які він незаконно носив при собі в сумці через плече.

2.3. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачені ч.2 ст.263КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

2.4. Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачена відображена в обвинувальному акті, з огляду на який прокурор зазначив, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині, як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності дають підстави визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.263 КК України, за кваліфікуючими з ознаками незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

2.5. Правова позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суд, що 24.08.2021 року він планував віднести виявлені та вилучені у нього співробітниками поліції ножі до слідчого, однак в цей день вже не встигав та планував це зробити наступного дня. Вказані ножі він знайшов приблизно за рік до обставин та фактів викладених в обвинувальному акті. В той день маючи при собі ці ножі він сходив в магазин, а по дорозі назад додому до нього підійшли співробітники поліції та затримали його. У подальшому відвезли до відділу поліції де ці ножі були виявлені та вилучені, а на нього складені протоколи про адміністративні правопорушення. З висновком експерта він не згоден, вважає його сфальшованим. На незаконні, на його думку, дії співробітників поліції він скерував відповідні скарги до Державного бюро розслідувань, прокуратури Одеської області та кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Сторона захисту наполягала на тому, що аналізуючи зміст висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, та матеріали кримінального провадження у сукупності, їх співвідношенні з фактичними обставинами справи, які прокурор вважає доведеними та достатніми для прийняття обвинувального вироку, не погоджується з висунутим обвинуваченням, та вважає, що матеріали даного кримінального провадження не містять в собі достатніх доказів, які б надали змогу переконатись у тому, що у діях ОСОБА_5 наявний склад вищезазначеного інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України. Таким чином сторона захисту вважає, що досудове розслідування проведено на вкрай низькому та незадовільному рівні, вже не кажучи про грубі порушення норм процесуального права, в результаті чого ОСОБА_5 підлягає виправданню на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

Разом з тим, з метою дотримання змагальності сторін кримінального провадження у сукупності з завданнями кримінального провадження відповідно до ч.6 ст.22 КПК України Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В світлі загальної функції судового контролю за дотриманням прав і інтересів осіб у кримінальному провадженні, допитаний свідок сторони захисту, покази якого, на думку останньої спростовуються факти та обставини, викладені в обвинувальному акті, а також висунуте прокурором обвинувачення, а саме:

-Покази, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що в день правопорушення до нього зателефонував брат обвинуваченого ОСОБА_5 , та повідомив, що останнього затримано співробітниками Таїровського відділу поліції. Він приїхав до відділу поліції де побачив ОСОБА_5 , він запитав у нього, що трапилося, а ОСОБА_5 повідомив, що затримали співробітники поліції за підозрою у справі, пов`язаної з наркотиками. Через деякий час вийшли хлопці з розшуку та запропонували ОСОБА_5 показати, що в нього в сумці, та лежав чи кастет чи ножі, вже не пам`ятає. У подальшому в кабінет у слідчого за участю понятих в сумці у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено вказані предмети. В той час ОСОБА_5 повідомив, що на нього було здійснено напад, він знайшов ці ножі для самооборони. Як саме виглядали ножі вилучені у ОСОБА_5 він вже не пам`ятає. ОСОБА_5 був без кайданків. Чи складали у відношенні ОСОБА_5 якісь адміністративні матеріали свідок не пам`ятає.

Також сторона захисту повторно ініціювала питання щодо закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 24.08.2021 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, яке вже фактично було вирішено по суті Одеським апеляційним судом 18.04.2023 року.

2.6. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

При ухваленні цього вироку суд виходить з того, що відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. При цьому ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого та свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши доводи сторони обвинувачення та захисту, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК доведена нижченаведеними належними та допустимими доказами у сукупності, а саме:

2.6.1. Покази свідків.

-Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який повідомив суду, що являється співробітником Управління патрульної поліції в Одеській області. Того дня він разом з напарником здійснював патрулювання по місту. На вулиці Академіка Глушко у м. Одесі вони побачили підозрілу особу, яка не реагувала на їх законні вимоги щодо перевірки документів. У подальшому ОСОБА_5 забіг до парадної вони побігли за ним, тривалий час ОСОБА_5 відмовлявся показувати документи, чинив супротив, висловлювався нецензурною лайкою, у зв`язку із чим було прийнято рішення по його адміністративному затриманню та доставці до відділу поліції, де в нього було виявлено та вилучено ножі. Затримання обвинуваченого було здійснено відповідно до вимог закону та із застосуванням відео та аудіо фіксації.

В рамках вказаного кримінального провадження наявні інші свідки сторони обвинувачення, зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Частина 3 статті 23 КПК України зазначає, що сторони кримінального провадження повинні забезпечити можливість допиту свідків обвинувачення перед незалежним і неупередженим судом. Це право передбачає: Обов`язок сторони обвинувачення забезпечити присутність ключових свідків, якщо їхні свідчення є основою обвинувачення. Можливість захисту ставити запитання свідкам для реалізації права на змагальність.

Однак ця норма не зобов`язує прокурора викликати кожного свідка, зазначеного в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Важливість виклику конкретного свідка визначається його значенням для доказової бази обвинувачення.

Частина 1 статті 92 КПК України встановлює обов`язок сторони обвинувачення доводити обставини, передбачені статтею 91 КПК, але дає їй право самостійно обирати засоби доказування. Прокурор не зобов`язаний викликати всіх свідків, якщо наявні докази (включно зі свідченнями інших свідків) є достатніми для доведення вини обвинуваченого.

КПК України передбачає, що захист має право заявляти клопотання про виклик свідків, яких сторона обвинувачення не викликала, якщо їхня участь є суттєвою для спростування доказів обвинувачення. Якщо захист не наполягав на допиті інших свідків, це може свідчити про відсутність потреби у додатковій перевірці їхніх показань.

Таким чином, прокурор має право обґрунтовано відмовитися від виклику свідків, якщо їхні показання не є ключовими для підтвердження висунутого обвинувачення, а сторона захисту не висловила наполягання на необхідності їхнього допиту. Саме так прокурор і реалізував свої дискреційні повноваження у межах даного кримінального провадження.

2.6.2. Документи, речові докази, висновки експертів.

-Повідомлення на гарячу лінію «102» від 24.08.2021 року відповідно до якого 24.08.2021 року ОСОБА_5 знаходячись біля будинку № 19 на проспекті Академіка Глушка у м. Одесі, був затриманий співробітниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та доставлений до відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, де в ході огляду місця події у ОСОБА_5 були виявлені та вилучені предмети зовні схожі на ножі.;

-Протокол огляду місця події від 24.08.2021 року з ілюстрованою фото таблицею, відповідно до якого об`єктом огляду є приміщенні відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, куди було доставлено ОСОБА_5 . В ході проведення вказаної слідчої дії в сумці у громадянина ОСОБА_5 було виявлено та вилучено три предмети зовні схожі на ножі. В подальшому зазначені предмети оглянуті та постановою слідчого визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні.;

-Висновок експерта № 19/116-21/14564-ХЗ від 01.09.2021 року з ілюстрованою фото таблицею, за результатами проведення експертного дослідження «Дослідження холодної зброї», відповідно до якого з числа трьох ножів, наданих на дослідження два ножа, є ножами, які відносяться до категорії холодної зброї, а третій ніж, є складним ножем, який до категорії холодної зброї не відноситься; Надані на дослідження два тичкових ножа відносяться до контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії. Складний ніж, наданий на дослідження, є різновидом ножів господарчо-побутового призначення і до категорії холодної зброї не відноситься. Надані на дослідження три ножа виготовлені промисловим способом.;

-Протокол огляду предмету від 13.09.2021 року з ілюстрованою фото таблицею та додатком у вигляді електронного носія інформації у вигляді DVD-R диску, відповідно до якого у сукупності із протоколом та відтвореним у судовому засіданні відеозаписом з місця події можливо встановити наступне. На відеозаписі зафіксовані події, що відбувалися в парадному будинку № 19 по вул. Академіка Глушка в місті Одесі. Згідно із записом, співробітники поліції здійснюють переслідування обвинуваченого ОСОБА_5 , який активно чинить опір їхнім діям. ОСОБА_5 ігнорує законні вимоги правоохоронців щодо зупинки та припинення порушення громадського порядку. Протягом переслідування ОСОБА_5 демонструє провокативну поведінку: висловлюється у грубій та нецензурній формі, що чітко зафіксовано на аудіодоріжці відеозапису, і намагається перешкоджати виконанню службових обов`язків поліцейських. Попри заклики до співпраці, обвинувачений продовжує ігнорувати інструкції та створює перешкоди для роботи правоохоронців. У результаті, після низки попереджень і спроб переконання, співробітники поліції здійснюють його затримання безпосередньо на місці події, відповідно до встановлених законодавством процедур.;

-Копії протоколів про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_5 від 24.08.2024 року та протоколи у відношенні останнього за ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство) та ст.185 КК України (Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця).

2.7.Оцінка судом доводів сторони захисту.

Перевіряючи доводи сторони захисту з приводу того, що обставини на які посилається прокурор, та які викладені в обвинувальному акті не містять свого підтвердження та щодо тверджень ОСОБА_5 про те, він не вчиняв кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, Суд вважає не обґрунтованими та такими, що спростовуються належними та допустимими доказами у сукупності, про які зазначено вище, а також з урахуванням наступного.

Згідно з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 751/2824/20 та від 23 лютого 2021 року у справі № 742/642/18 стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сторона обвинувачення, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК, зобов`язана довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, за якою мав місце злочин і він був вчинений обвинуваченим.

Суд ураховує усталену позицію Верховного Суду щодо того, що для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, аби будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 8 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17).

Склад кримінального правопорушення - це сукупність встановлених законом юридично значущих об`єктивних та суб`єктивних ознак, що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як кримінальне правопорушення.

Тому поза розумним сумнівом має бути доведено кожен з елементів складу злочину - як ті, що утворюють об`єктивну сторону злочину, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.

Таким чином, для вирішення питання про доведеність вини особи поза розумним сумнівом, враховуючи формулювання та межі пред`явленого обвинувачення, а також диспозицію ч.2 ст.263 КК України, яка передбачає відповідальність за інкримінований ОСОБА_5 злочин, суд має приділити увагу наступному.

У відповідності до ч.2 ст.263 Кримінального кодексу України, кримінальним правопорушенням визнається незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Аналізуючи дії ОСОБА_5 , суд вважає за доцільне навести детальний розгляд складу цього злочину за його елементами:

Об`єктом злочину виступають суспільні відносини у сфері громадської безпеки, що забезпечують контроль за обігом холодної зброї з метою попередження її використання у протиправних діях.

Законодавче регулювання порядку володіння та носіння зброї спрямоване на мінімізацію ризиків для життя та здоров`я громадян. У даному випадку дії ОСОБА_5 створюють реальну загрозу громадській безпеці через відсутність дозволу на володіння та носіння холодної зброї, що є суттєвим порушенням встановлених правових норм.

Суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку. У цій справі ОСОБА_5 виступає загальним суб`єктом злочину. Він досяг повноліття, є осудним і розуміє характер своїх дій. Жодних доказів, які свідчили б про його неосудність чи обмежену здатність усвідомлювати свої дії, матеріали справи не містять.

Об`єктивна сторона злочину передбачає протиправне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_5 умисно носив при собі холодну зброю два тичкові ножі, які зберігав у сумці через плече. Ножі, як підтверджено експертним висновком, належать до контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії.

Обставини вчинення дій: ОСОБА_5 у невстановлений час і місці знайшов зазначені ножі. У порушення норм законодавства, він не вжив заходів для передачі цієї зброї уповноваженим органам та не отримав передбаченого законом дозволу на її носіння. Виявлення зазначеної зброї сталося 24 серпня 2021 року під час затримання ОСОБА_5 . Зброю було вилучено співробітниками поліції в ході огляду місця події.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, належить до категорії формальних. Відповідальність настає за сам факт носіння холодної зброї без дозволу, незалежно від того, чи було заподіяно шкоду життю, здоров`ю чи майну інших осіб.

У діях ОСОБА_5 простежується прямий умисел, оскільки: Він усвідомлював, що ножі є холодною зброєю. Розумів, що носіння такої зброї без відповідного дозволу є незаконним. Умисно не звернувся до уповноважених органів для легалізації її носіння або добровільної передачі.

Версія обвинуваченого ОСОБА_5 щодо того, що він знайшов ножі рік тому, а планував віднести їх до поліції лише за день до затримання, є необґрунтованою та недоведеним твердженням, яке не має підстав для звільнення від кримінальної відповідальності.

Якщо припустити, що ОСОБА_5 дійсно знайшов ножі рік тому, то він мав достатньо часу, щоб виконати свої зобов`язання згідно з чинним законодавством і не порушувати правила носіння зброї. Наявність ножів без дозволу є порушенням закону, і навіть якщо обвинувачений мав намір передати їх до поліції, його відмова від такої передачі протягом тривалого часу свідчить про нехтування законними вимогами.

Заявлений обвинуваченим намір віднести ножі до поліції лише за день до затримання не відповідає логіці та нормам правової поведінки. Якщо ОСОБА_5 дійсно мав намір позбутися холодної зброї, він міг і зобов`язаний був передати її правоохоронним органам набагато раніше, оскільки свідомо носити зброю без дозволу є порушенням закону. Той факт, що він не зробив цього протягом тривалого часу, свідчить про його небажання добровільно позбутися небезпечного предмета, що ставить під сумнів його мотиви і намагання уникнути відповідальності.

Жодних підтверджень, що саме перед затриманням ОСОБА_5 дійсно планував передати ножі до поліції, в матеріалах справи не надано. Пояснення обвинуваченого щодо «плану» віднести ножі є лише його словами, які не підкріплені жодними документами, свідченнями чи іншими доказами. Таким чином, ця версія є необґрунтованою і не може бути прийнята як доказ, який би звільнив його від кримінальної відповідальності.

Навіть якщо припустити, що ОСОБА_5 знайшов ножі рік тому, він мав більш ніж достатньо часу для того, щоб добровільно здати зброю до поліції, як того вимагає закон. Його відмова або зволікання з цією дією свідчать про його свідоме порушення правил обігу зброї. Тому версія обвинуваченого є недоведеним і не переконливим поясненням, що не змінює правову кваліфікацію його дій і не звільняє від відповідальності.

Дії ОСОБА_5 повністю відповідають складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України. Зазначене правопорушення має усі необхідні елементи: об`єктом є громадська безпека, суб`єктом осудний громадянин, об`єктивна сторона полягає у незаконному носінні холодної зброї, а суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що висновок експерта № 19/116-21/14564-ХЗ від 01.09.2021 року є сфальшованим, є безпідставним і не підтверджується жодними доказами.

Висновок експерта базується на проведеному експертному дослідженні, яке відповідає вимогам чинного законодавства та стандартам проведення експертиз. Експерт детально проаналізував три ножі, надані для дослідження, і на підставі об`єктивних критеріїв класифікував два з них як холодну зброю, а третій як ніж господарчо-побутового призначення. Висновок експерта чітко описує категорії ножів і підкреслює, що два тичкових ножа є холодною зброєю колючої дії, що відповідає законодавчим визначенням холодної зброї.

Обвинувачений не надав жодних доказів, що б підтверджували його твердження про фальсифікацію висновку експерта. У своїх заявах ОСОБА_5 не навів конкретних фактів чи обґрунтувань, що свідчили б про порушення процесуальних норм або маніпуляції під час проведення експертизи. Висновок експерта є офіційним документом, складеним за результатами проведення дослідження і не містить підстав для сумнівів у його достовірності.

Згідно з положеннями Кримінально-процесуального кодексу України, повторне експертне дослідження може бути проведене тільки в разі наявності підстав, які б свідчили про наявні помилки або недоліки в попередньому дослідженні. В даному випадку сторона захисту не представила аргументів, що вказували б на порушення під час експертизи або на неправильну класифікацію ножів. Експерт вказав на конкретні властивості ножів, що дозволяють кваліфікувати їх як холодну зброю, а його висновок є логічним та аргументованим.

Експертиза була проведена кваліфікованими спеціалістами, які мають відповідні сертифікати та ліцензії на проведення таких досліджень. Висновок експерта був складений відповідно до вимог чинного законодавства і не має ознак порушень чи фальсифікацій.

Отже, твердження ОСОБА_5 про фальсифікацію висновку експерта є необґрунтованим та непідтвердженим жодними доказами, а проведення повторної експертизи є не доцільним, оскільки стороною захисту не доведені підстави для її проведення.

Також сторона захисту повторно ініціювала питання щодо закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 24.08.2021 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, яке вже фактично було вирішено по суті Одеським апеляційним судом 18.04.2023 року

Зазначене питання щодо закриття кримінального провадження за № 0000712 від 24.08.2021 року в відношенні ОСОБА_5 вже було вирішено по суті Одеським апеляційним судом 18.04.2023 року. Враховуючи, що це питання було розглянуте та остаточно вирішене судом, то повторне його підняття з боку захисту є безпідставним та необґрунтованим.

Суд вважає, що спроби захисту повторно ініціювати питання щодо закриття кримінального провадження мають на меті ухилитися від кримінальної відповідальності та затягнути процес, не маючи реальних підстав для перегляду рішення апеляційного суду. Це лише підтверджує, що захист намагається використати тактику затягування, що суперечить принципу ефективного та своєчасного правосуддя.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження є необґрунтованим та є спробою уникнути відповідальності, оскільки питання вже було вирішене судом в рамках діючого процесу.

2.8. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Відповідно до ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

2.9. Мотиви призначення покарання.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Визнавши особу винною у вчиненні інкримінованого злочину, суду необхідно вирішити питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він його відбувати.

Вирішуючи вказані питання, суд виходить із того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

При цьому, обираючи конкретний вид та міру покарання за злочин, у вчиненні якого його визнано винним, суд враховує загальні засади призначення покарання, а саме: межі, встановлені санкцією ч.2 ст.263 КК України; цілі, систему покарань, підстави, порядок, межі та особливості застосування,а також керується нормами, які регулюють інші питання, що пов`язані з призначенням покарання та здатні вплинути на вибір судом певного його виду і міри; ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та/або обтяжують покарання.

Суд поза розумним сумнівом дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, санкція якої передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або пробаційним наглядом на строк від двох до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Визначаючи, яке покарання слід призначити обвинуваченому за скоєний ним злочин, Суд враховує: вік обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та/або обтяжують покарання обвинуваченому; посередню характеристику; відомості про стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував; відсутні відомості, що захворювання обвинуваченого є несумісними із можливістю відбування покарання, зокрема, у виді громадських робіт.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги суспільну небезпечність кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним носінням холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, а також особливу цінність суспільних відносин, які були поставлені обвинуваченим під загрозу та яким була завдана шкода внаслідок вчинення ним злочину, Суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе шляхом призначення йому покарання у виді громадських робіт.

Таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім, зможе забезпечити досягнення передбаченої законом мети, справити достатній виправний вплив на обвинуваченого та стримати його від можливого вчинення нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

2.10. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання про речові докази та процесуальні витрати, Суд вирішує в порядку ст.ст.100 та 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд,

3.РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Після набрання вироком законної сили, направити копію вироку до уповноваженого органу з питань пробації для організації виконання покарання у вигляді громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів на загальну суму 858, 10 гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-Електронні носії інформації, на яких зафіксовано проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-Два ножа, які є тичковими ножами та відносяться до контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії конфіскувати на потреби Збройних Сил України, а у разі непридатності знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1