В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/848/24

Провадження № 1-кп/936/123/2024

27.11.2024 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Воловець кримінальне провадження,що зареєстроване в ЄРДР 10.06.2024 за №0000110

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.345, ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

10.06.2024 близько 19:00 год знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, наніс декілька ударів руками та ногами по голові, грудній клітці та ногах ОСОБА_9 , внаслідок чого згідно висновку судово - медичної експертизи спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани слизової верхньої губи, синців правого, лівого плеча, грудної клітки справа, садна правої стопи. Продовжуючи словесний конфлікт у вказаному будинку зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , яка в цей час тримала на руках їх спільного сина малолітнього ОСОБА_6 , перебуваючи в агресивному стані, наніс малолітньому ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки по голові, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця лівої точної ділянки голови, які за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, як такі, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, чи незначної стійкої втрати працездатності.

Після цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 19:05 хвилини, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , продовжуючи сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 умисно наніс рукою стиснутою в кулак ще декілька ударів по різних частинах тіла ОСОБА_9 та стискав своєю рукою потерпілу за плечі, внаслідок чого згідно висновку судово- медичної експертизи спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців правого і лівого плеча, які за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, як такі, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, чи незначної стійкої втрати працездатності.

Разом із цим, ОСОБА_4 , 10.06.2024 приблизно в 19:15 год знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на умисне спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , наніс кистю правої руки два удари по тілу малолітньому ОСОБА_6 , якого ОСОБА_9 тримала на своїх руках, внаслідок чого згідно висновку судово- медичної експертизи спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді двох дрібних синців правого передпліччя, які за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, як такі, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, чи незначної стійкої втрати працездатності.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_4 10.06.2024 близько 19:35 год, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , де в цей час знаходилися працівники ГРПП №1 відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області в складі поліцейського СРПП старшого сержанта поліції ОСОБА_10 та поліцейського СРПП старшого сержанта поліції ОСОБА_11 , які виконували свої службові обов`язки та несли службу у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю, з метою реагування на повідомлення про факт вчинення домашнього насильства, щодо подружжя (ЄО 1708 від 10.06.2024), тримаючи в руках ніж, почав погрожувати ним щодо спричинення собі тілесних ушкоджень та в момент припинення поліцейським СРПП старшим сержантом поліції ОСОБА_11 протиправних дій ОСОБА_4 , які полягали в тому, що поліцейський СРПП старший сержант поліції ОСОБА_11 намагався запобігти спробі ОСОБА_4 нанести собі порізи шиї, останній розуміючи, що ОСОБА_11 являється працівником правоохоронного органу і виконує свої службові обов`язки, перебуває у форменому одязі на якому закріплені ідентифікуючі знаки Національної поліції України, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, продовжуючи конфліктну ситуацію завдав один удар по лівій руці поліцейському СРПП старшому сержанту поліції ОСОБА_11 , в результаті чого згідно висновку судово-медичної експертизи спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді різаних ран (2) в області долонної поверхні 3,4 пальців лівої кисті (скріплених вузловими швами), які за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я більше 6-ти діб та не більше 21 дня, тим самим ОСОБА_4 своїми протиправними діями перешкодив нормальній діяльності правоохоронного органу - Національній поліції України та завдав шкоди авторитету Національної поліції України.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Таким чином у сукупності ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження та у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явлених йому обвинуваченнях визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що під час скандалу зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 наніс удари по різних частинах тіла та удари по тілу малолітньому ОСОБА_6 , а також наніс тілесні ушкодження у вигляді різаних ран долоні потерпілому ОСОБА_11 та за що щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння були вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 ,тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, а за ч.1 ст.125 КК України - 60 годин громадських робіт, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити 3 роки позбавлення волі, із застосуваннямст. 75 КК України відстрочивши виконання вироку на 1 рік, поклавши на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_9 подано заяви, в яких просять судовий розгляд провести без їх участі в судовому засіданні, міру покарання обвинуваченому залишити на розсуд суду. Прокурор, захисник, обвинувачений, представник ОСОБА_6 не заперечили щодо розгляду справи без участі потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.345 та ч. 1 ст.125 КК України, його винуватість у вчиненому повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим ОСОБА_4 , ні іншими учасниками судового провадження

З досудової доповіді Мукачівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області від 28.10.2024 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий, існує можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. У разі прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним крім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст.76 КК України, зокрема: не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально - вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, і оцінених судом доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого, є те, що він раніше не судимий, на спеціальному обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає його щире каяття у вчиненому.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно дост. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у зв?язку вз виконанням потерпілим службового обов?язку, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами статей 65-67 КК України, з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, яке належить до категорії нетяжких злочинів, а правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком, форму й ступінь вини обвинуваченого, його щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, беручи до уваги те, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України відносно особи жіночої статі та малолітньої дитини, тобто щодо осіб, щодо яких має значну фізичну перевагу, тому суд вважає за необхідне для виправлення та попередження нових злочинів, ОСОБА_4 слід обрати покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, а за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі, на строк в межах цієї статті із застосуванням правил статті 70 КК України для призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Суд не вбачає підстав для призначення відповідно дост. 69 КК України більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, оскільки наявність обтяжуючих обставин - вчинення ОСОБА_4 злочину в стані алкогольного сп`яніння унеможливлює призначення йому більш м`якого покарання.

Крім того, суд зважає і на критичне ставлення ОСОБА_4 до скоєного, усвідомлення своєї провини й засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання у виді обмеження волі, але відповідно до вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства.

Також, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде своєю чергою достатньою превентивною мірою, відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов потерпілими до обвинуваченого не заявлено.

У ході досудового розслідування кримінального провадження проводилися три судово-медичні експертизи, судово-медична (токсикологічна) експертиза, експертиза холодної зброї.

Витрати на залучення експертів становлять:

- проведення експертизи холодної зброї (СЕ-1 9/107-24/7054-ХЗ) становить 1 514,56 гривень.

Дія запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту встановлена до 02.12.2024.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 125 КК України та ч. 2 ст. 345 КК Україний призначити покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді 60 (шістдесят) годин громадських робіт; за ч. 2 ст. 345 КК України - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за даним вироком 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1 514,56 грн витрат на проведення експертизи холодної зброї (СЕ-1 9/107-24/7054-ХЗ).

Речовий доказ, а саме ніж столовий, який поміщено до спеціалізованого пакету Україна Національна поліція України PSP 2027155 - знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу небуло подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду,якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1