Справа № 481/1416/24
Провадж.№ 1-кс/481/518/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року м. Новий Буг

Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївській області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , про зобов`язання слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2024р. до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_3 , про зобов`язання слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про кримінальне правопорушення за фактом спроби насильного ув`язнення у психіатричну лікарню м. Миколаєва заявника.

Із тексту скарги вбачається, що 18.08.2024 року ОСОБА_3 звернувся до відділення поліції №1 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області із заявою в порядку ст. 214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення за фактом спроби прокурором ОСОБА_4 разом із заступником начальника РВП м. Баштанка ОСОБА_5 насильного ув`язнення у психіатричну лікарню м. Миколаєва заявника.

На думку скаржника відомості викладені у його повідомлені станом на 22.08.2024 про вчинене кримінальне правопорушення внесені не були, та досудове розслідування не розпочато.

В судове засідання скаржник не з`явився, проте надав суду заяву в якій вимоги викладені у скарзі підтримав та просив задовольнити.

Представник ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій просив розглядати скаргу без його участі.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність суб`єкта оскарження, слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, слідчий суддя розглядає скаргу за його відсутності.

Вивчивши доводи поданої скарги та надані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, дізнавача, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

На такий обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим, дізнавачем керівника органу прокуратури про підставу початку досудового розслідування.

Обов`язок слідчого, дізнавача і прокурора визначено ч.1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 18.08.2024 звернувся до відділення поліції №1 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області з повідомленням про неналежний розгляд його заяв, які він подавав починаючи з 08.04.2023 року по 18.08.2024р.

З копії заяви наданої скаржником слідчому судді, ОСОБА_3 звернувся до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області з вимогою про внесення до ЄРДР досудових розслідувань заяву за фактом спроби прокурором ОСОБА_4 разом із заступником начальника РВП м. Баштанка ОСОБА_5 насильного ув`язнення у психіатричну лікарню м. Миколаєва.

Скаржник зазначає, що органом досудового розслідування не були вжиті заходи щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення наведені у його заяві, у зв`язку з чим був змушений звернутися до слідчого судді зі скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо у заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину, наявні підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, за якими приймаються передбачені законом процесуальні рішення.

Таким чином, обов`язковою умовою початку досудового розслідування є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів закону реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» передбачає, що найбільш складним і неоднозначним питанням, яке характеризує стан судової практики розгляду аналізованої категорії скарг, є правова оцінка заяви чи повідомлення на предмет обґрунтованості викладених у них відомостей, що свідчать саме про кримінальне правопорушення. У слідчій і в судовій практиці щодо цього питання є щонайменше два підходи. Згідно з першим передбачається так зване автоматичне внесення відомостей про кримінальне правопорушення, якщо такі повідомлення на предмет того, що викладені відомості дають підстави констатувати певні ознаки складу злочину. У свою чергу, другий підхід не передбачає автоматичного внесення відомостей, викладених у будь-яких заявах чи повідомленнях - вносяться лише визначені як такі, що на думку суб`єкта, який їх вносить, дійсно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Реалізація другого підходу, крім іншого, допускає розгляд заяв, які не містять таких відомостей, у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім того, згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Мова йде саме про прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, а внесення відомостей до реєстру є вже іншою дією, про що вказано у частині п`ятій вказаної статті.

Частиною 1 ст. 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

З наведених положень КПК України вбачається, що реєстрація в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви від 18.08.2024 слідчим суддею встановлено, що заявник покликається на спробу прокурора ОСОБА_4 разом із заступником начальника РВП м. Баштанка ОСОБА_5 насильно ув`язнити його до психіатричної лікарні м. Миколаєва, однак до поданої як до правоохоронного органу заяви так і до слідчого судді не надано доказів, свідчень свідків або документів, які б підтверджували викладені у заяві факти. Відсутність обставин, які свідчили про існування ознак та складу кримінального правопорушення у діях прокурора або працівників ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області щодо намагання примусово помістити скаржника до психіатричної лікарні позбавляють можливості слідчого суддю дійти висновку щодо необхідності внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Крім того, скаржник ОСОБА_3 у своїй скарзі зазначив про його звернення 18.03.2024 до начальника ГУНП Деснянського району м. Києва за даним фактом щодо внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за фактом викладеним у скарзі.

Будь-яких фактичних даних із заяви ОСОБА_3 , які б свідчили про наявність у діях відповідних службових осіб ознак кримінального правопорушення, що охоплюються його поняттям, визначеним у ст. 11 КК України, не встановлено, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя приймає рішення про відмову у задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , про зобов`язання слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6