Провадження № 1-кп/537/320/2024
Справа № 537/3911/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2024 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , за участю секретаря ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000417 від 02.07.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернівка Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2024 року близько 04:00 години ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на зупинці громадського транспорту за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив розміщений на асфальтному покритті поряд з магазином «Ілона», електросамокат «ОКАІ 100 №517036» імей: НОМЕР_1 , чорно-синього кольору, який належить ФОП ОСОБА_6 , та вирішив таємно заволодіти ним.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), який неодноразово продовжувався, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, перебуваючи на зупинці громадського транспорту за адресою: АДРЕСА_2 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку електросамокату «ОКАІ 100 №517036» імей: НОМЕР_1 , чорно-синього кольору, вартістю 23036,78 гривень, що належить ФОП ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, в результаті чого спричинив потерпілій ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 23036,78 гривень.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за частиною 4 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

16.08.2024 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог статті 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 4 статті 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника підтвердив суду, що угода про винуватість укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу , погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про винуватість укладену 16.08.2024 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення викладеного у даному вироку суду не заперечував.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, який відповідно до вимог статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Оскільки відповідно до вимог статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, то суд вважає за необхідне, на виконання зазначених вище вимог Закону стягнути з ОСОБА_3 документально підтвердженні витрати пов`язанні із проведенням по кримінальному провадженню експертиз в розмірі 1514,56 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не вбачається.

Керуючись статтями 369, 370 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 16.08.2024 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 4 статті 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до вимог статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк встановити терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків: не виїжджати за межи України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання або роботи; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1514,56 грн.

Речові докази - електросамокат «ОКАІ 100 №517036» імей: НОМЕР_1 , чорно-синього кольору залишити в користуванні власника ОСОБА_7 .

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не вбачається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1