Справа № 202/5207/23
Провадження № 1-кп/202/153/2024
УХВАЛА

10 вересня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000104 від 16 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000104 від 16 червня 2022 рокувідносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.111 КК України.

У судовому засіданні прокурор посилаючись на ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, з метою уникнення від відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, перешкоджати судовому розгляду іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, просив суд продовжитистрок дії запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, зазначивши, що інкримінований йому злочин він не вчиняв, у зв`язку із чим будь-які ризики відсутні. Вважає, що кримінальне провадження відносно нього сфабриковане стороною обвинувачення, а будь-яких доказів існування ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України прокурор суду не надав. На підставі викладеного просив суд змінити йому запобіжний захід не такий, що не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисниця обвинуваченого ОСОБА_5 позицію свого підзахисного підтримала та просила у задоволенні клопотання прокурора відмовити, зазначивши, що зі спливом тривалого часу, перелічені прокурором ризики перестали існувати. Посилаючись на недоведеність ризиків та міцні соціальні зв`язки ОСОБА_4 , просила суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт, який у повній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи вищевикладене просив суд змінити йому запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою, у зв`язку із чим переховуватись від суду або вчиняти інші правопорушення він не збирається. Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме тиск на свідка, який є підполковником СБУ взагалі є неможливим. Також зазначає, що в результаті довгого тримання під вартою у нього сильно погіршився стан здоров`я, а належної медичної допомоги він не отримує. На підставі викладеного просив суд змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання чи домашній арешт.

Вислухавши думки учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів справи, 15 липня 2024 року ОСОБА_4 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 12 вересня 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Мотивуючи клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати судовому розгляду іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що обвинуваченому інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, тому у суду є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення а також продовжити вчиняти правопорушення у якому він обвинувачується продовжує існувати, оскільки бойові дії на території України ще тривають.

При цьому ризики передбачені п.п.2-4 ч.1 ст.177 КПК України у судовому засіданні прокурором доведені не були оскільки не були конкретизовані.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_4 незаконно впливати на свідка у вказаному кримінальному провадженні, який є оперуповноваженим співробітником СБУ прокурором також не був доведений.

Разом із цим, враховуючи доведення прокурором існування ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд на підставі ч.6 ст.176 КПК України приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час дії воєнного стану, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.178,197,331,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на строк на 60 діб, тобто до 08 листопада 2024 року включно.

Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1