Дата документу 30.09.2024Справа № 645/5060/21
Провадження № 1-кп/554/263/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2024 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , яке мотивоване тим, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися під час обрання запобіжного заходу та при продовженні такого заходу судом, продовжують існувати.

На думку прокурора стосовно ОСОБА_9 існують такі ризики:

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки

ОСОБА_9 усвідомлюючи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років має реальну можливість отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі; крім того,

ОСОБА_9 , зареєстрований за адресою

АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючий, раніше судимий: 08.07.1994 Харківським ОС за ст. 86-1

КК України, до позбавлення полі строком на 11 років з конфіскацією майна, 08.08.2001 на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова звільнений з іспитовим строком 3 роки; 14.02.2005 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.187, ст.69, ч.2 ст.186, ст.70, ст.71 КК України 2001 року, до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з конфіскацією майна, 04.06.2009 на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 1 місць 21 день; 25.12.2014 Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 186 КК України (в редакції 2001 року) до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 12 днів;

26.07.2017 Київським районним судом м. Харкова, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ст.70 КК України 2001 року, до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна;

- може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено місцезнаходження викрадених грошових коштів у сумі лише 100000 доларів США та 37400 гривень, а частина викрадених грошових коштів залишається не знайденою. Крім того, знаряддя злочину - пістолет, яким погрожували потерпілому ОСОБА_12 , одяг, взуття, маски у яких були одягнені злочинці залишаються не знайденими. Досудовим розслідуванням встановлено, на злочинно добуті грошові кошти ОСОБА_9 , придбав нерухомість у кількості 6 квартир, а також те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_9 в період часу з 02.02.2021 по 08.02.2021 реалізував придбанні зазначені об?єкти нерухомості, виручені при цьому грошові кошти органом досудового розслідування не знайдено. Крім того, на існування даного ризику вказує й те, що під час проведення судового розгляду було встановлено, що на аркушах справи 54-55, 75-77 та 84, у томі з письмовими доказами, які надав прокурор, містяться заміна наданих прокурором оригіналів письмових доказів (протоколи огляду місця події) на їх ксерокопію, крім того, візуальним оглядом DVD-диску, який міститься у конверті на аркуші справи 52, встановлені чисельні подряпини однотипного напрямку у великій кількості, що вказує на його пошкодження. За даним фактом внесені відомості до ЄРДР за №0000252 від 17.10.2023 за ч. 2 ст. 357КК України.

- може незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки ОСОБА_9

обізнаний про місце роботи потерпілих, що є місцем скоєння злочину, обізнаний про місця мешкання свідків, встановлених під час проведення досудового розслідування, які є його колом спілкування, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м?якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_9 офіційно не працевлаштований, раніше засуджений за скоєння кримінальних правопорушень умисно-корисливої спрямованості, що дає підстави вважати ОСОБА_13 до вчинення злочину.

Також прокурором подане клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

На думку прокурора відносно ОСОБА_10 необхідно змінити запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначалися раніше під час обрання та продовження судом ОСОБА_10 запобіжного заходу.

На думку сторони обвинувачення ризики обґрунтовуються наступним чином:

- можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_14 усвідомлюючи, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років має реальну можливість отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; крім того, ОСОБА_10 постійного місця мешкання у м. Харкові не має, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий за скоєння аналогічного умисного корисливого особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.142 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі, яке ОСОБА_10 відбував у місцях позбавлення волі, також стосовно ОСОБА_15 на даний час в Ленінському районному суді м. Полтава перебуває на розгляді обвинувальний акт за його обвинуваченням за ч.3 ст.28 п.п.3, 6, 11. 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 146, ч.3 ст.289, ст. 15 ч.3 ст.289 КК України;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено місцезнаходження викрадених грошових коштів у сумі лише 100000 доларів США та 37400 гривень, а ОСОБА_10 скоїв злочин у групі з невстановленими у ході досудового слідства особами, які на теперішній час перебувають на свободі та залишаються невстановленими, частина викрадених грошових коштів залишається також не знайденою. Крім того, знаряддя злочину - пістолет, яким погрожували потерпілому ОСОБА_16 , одяг, взуття, маски у яких були одягнені злочинці залишаються не знайденими. Таким чином, є підстави вважати, що є імовірна можливість, що у разі застосування більш м?якого запобіжного заходу підозрюваний зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, на існування даного ризику вказує й те, що під часпроведення судового розгляду було встановлено, що на аркушах справи 54-55, 75-77та 84, у томі з письмовими доказами, які надав прокурор, містяться заміна наданих прокурором оригіналів письмових доказів (протоколи огляду місця події) на їх ксерокопію, крім того, візуальним оглядом DVD-диску, який міститься у конверті на аркуші справи 52, встановлені чисельні подряпини однотипного напрямку у великій кількості, що вказує на його пошкодження. За даним фактом внесені відомості до ЄРДР за №0000252 від 17.10.2023 за ч. 2 ст. 357 КК України.

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, оскільки ОСОБА_10 обізнаний про місце роботи потерпілого, що є місцем скоєння злочину, обізнаний про місця мешкання свідків, встановлених під час проведення досудового розслідування, які є його колом спілкування, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м?якого запобіжного заходу обвинувачений зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_10 офіційно ніде не працює, раніше був засуджений за скоєння кримінального правопорушення умисно-корисливої спрямованості, що дає підстави вважати схильність ОСОБА_10 до вчинення злочинів.Крім того, допитаний під час проведення судового засідання потерпілий ОСОБА_16 показав, що він впізнає одного з нападників, а саме, обвинуваченого ОСОБА_8 . Також потерпілий ОСОБА_17 впізнав особисті речі, які були викрадені нападниками під час його пограбування, та які були вилучені під час проведення відповідних обшуків у ОСОБА_10 . Також ОСОБА_16 зазначив, що на його адресу під час проведення досудового розслідування надходили смс повідомлення з погрозами йому щодо викриття осіб, які вчинили стосовно нього розбійний напад, що також є здійсненням тиску на потерпілого.

Також стороною обвинувачення було здійснено перевірку дотримання покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 05.08.2023 відповідних обов?язків, а саме - здати на зберігання докомпетентного органу документи, які надають право на виїзд з України та в?їзд з України.

Згідно отриманих відомостей з ГУ ДМС України в Харківській області № 6301.4.4-13820/63.2-24 від 20.08.2024 встановлено, що ОСОБА_10 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 18.01.2018 терміном дії до 18.01.2028 (орган видачі 6390), з питань здачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон на зберігання до ГУ ДМС у Харківській області ОСОБА_14 незвертався.

Також встановлено, що на виконання вимог ухвали Октябрського районногосуду м. Полтава від 23.02.2023 адвокатом ОСОБА_18 28.04.2023 у СВ ВП №2Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області отримано паспорт громадянинаУкраїни ОСОБА_10 , його закордонний паспорт та водійське посвідчення останнього.

Крім того, відповідно до отриманої інформації з ГУНП в Харківській області№2851/119/01/25-2024 від 20.08.2024 встановлено, що до ОСОБА_10 не застосовано електронний засіб контролю, у зв?язку з тим, що 02.03.2024 внаслідок ракетного удару по приміщенню ГУНП в Харківській області було знищено обладнання, необхідне для забезпечення електронного моніторингу. Станом на 20.08.2024 в ГУНП в Харківській області відсутні вільні справні комплекти електронних засобів контролю, на території області електронний моніторинг за особами, які в установленому законом порядку зобов?язані носити електронні засоби контролю тимчасово не здійснюються. Також встановлено, що робота електронних засобів контролю можлива за наявністю стійкого сигналу GPS, водночас на території Харківської області відбуваються постійні перебої з сигналом, що унеможливлює забезпечення коректної роботи обладнання електронних засобів контролю.

Крім цього, сторона обвинувачення враховуючи вище викладене, а також те, що на цей час ОСОБА_19 виповнилося повні 64 роки, він не підлягає мобілізації до Збройних сил України, на нього не поширюються встановлені державою обмеження щодо осіб, яким заборонено перетинати державний кордон у зв?язку із військовим станом, стосовно нього не застосовано засіб електронного контролю, ОСОБА_14 має можливість вільно перетнути Державний кордон України, використовуючи наявний у нього закордонний паспорт України, який він не здав на виконання ухвали суду та покладених на нього обов?язків.

Також, перевіркою наданих стороною захисту до Октябрського районного суду м.Полтава відомостей, а саме, заяви ОСОБА_20 та викладених у ній доводів, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 , остання не є власницею вказаного будинку, його власниками є ОСОБА_21 (235/1500 частки), ОСОБА_22 (795/1500 частки) та ОСОБА_23 (470/1500 частки).

ОСОБА_20 зазначаючи у своїй заяві від 12.06.2024 про те, що вона є власницею вказаного вище житла та не заперечує проти того, щоб обвинувачений ОСОБА_10 мешкав у ньому та виконував обов?язки у вигляді домашнього арешту за даною адресою, вказала недостовірні відомості,чим на думку прокурора, ввела в оману суд.

На думку прокурора ОСОБА_24 разом із ОСОБА_10 ввели в оману суд з метою зміни останньому запобіжного заходу, тим самим схилили суд до постановлення необґрунтованого судового рішення.

При визначенні місця домашнього арешту ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 необхідно з?ясувати безпосередньо у власників даного майна чи не заперечують вони проти цього.

Таким чином на цей час достовірно встановлено те, що ОСОБА_14 умисно порушив покладені на нього обов?язки, передбачені 4.5 ст.194 КПК України, а також ввів в обману суд щодо власника майна, за адресою, яку визначено в домашньому арешті.

На думку прокурора відносно ОСОБА_8 необхідно змінити запобіжний захід особистої поруки на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначалися раніше під час обрання та продовження судом ОСОБА_8 запобіжного заходу.

На думку сторони обвинувачення ризики обґрунтовуються наступним чином:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, ОСОБА_25 усвідомлюючи, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років має реальну можливість отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі; крім того ОСОБА_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , постійного місця проживання не має, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий за скоєння тяжких корисливих та насильницьких злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст. 189, ч. 1 ст.396 КК України;

- знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під досудового розслідування кримінального провадження встановлено місцезнаходження викрадених грошових коштів у сумі лише 100000 доларів США та 37400 гривень, а частина викрадених грошових коштів залишається не знайденою.Крім того, знаряддя злочину - пістолет, яким погрожували потерпілому ОСОБА_16 , одяг, взуття, маски у яких були одягнені злочинці залишаються не знайденими. Таким чином є підстави вважати, що є імовірна можливість, що у разі застосування більш м?якого запобіжного заходу підозрюваний зможе знищити, сховати або спотворити вказані предмети чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, на існування даного ризику вказує й те, що під час проведення судового розгляду було встановлено, що на аркушах справи 54-55, 75-77 та 84, у томі з письмовими доказами, які надав прокурор, містяться заміна наданих прокурором оригіналів письмових доказів (протоколи огляду місця події) на їх ксерокопію, крім того, візуальним оглядом DVD-диску, який міститься у конверті на аркуші справи 52, встановлені чисельні подряпини однотипного напрямку у великій кількості, що вказує на його пошкодження. За даним фактом внесені відомості до ЄРДР за №0000252 від 17.10.2023 за ч. 2 ст. 357 КК України.

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки ОСОБА_8 обізнаний про місце роботи потерпілих, що є місцем скоєння злочину, обізнаний про місця мешкання свідків, встановлених під час проведення досудового розслідування, які є його колом спілкування, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м?якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, раніше засуджений за скоєння кримінальних правопорушень умисно-корисливої спрямованості, що дає підстави вважати схильність ОСОБА_8 до вчинення злочинів.

Згідно вказаної ухвали суду від 13.04.2023 ОСОБА_8 було попереджено, що у випадку порушення ним умов запобіжного заходу у виді особистої поруки, а також у випадку відмови поручителів від здійснення поруки, йому може бути обраний інший запобіжний захід. Також цією ж ухвалою суду роз?яснено поручителям ОСОБА_4 та ОСОБА_26 , що вони поручаються за виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього відповідно до ч.5 ст.194 КПК України обов?язків і зобов?язуються за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу, а також, що вони можуть відмовитися від взятих на себе зобов?язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою їхню відповідальність.

Також ухвалою суду від 13.04.2023 попереджено поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_26 про наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, передбачених п.2 ч.5 ст.180 КПК України, а саме: у разі невиконання поручителями взятих на себе зобов?язань на них накладається грошове стягнення в розмірі від двадцяти до п?ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стороною обвинувачення було здійснено перевірку дотримання покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 13.04.2023 відповідних обов?язків, у тому числі, які неодноразово продовжувалися, востаннє ухвалою суду від 05.08.2024.

Відповідно до наданої інформації Управління ДМС України в Запорізькій області №2301.2.1-8217/23.1-24 від 05.09.2024, до них 17.04.2023 звернувся ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про втрату паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 02.03.2020, термін дії 02,03,2030. Цього ж дня до ІП «Недійсний документ» внесено інформацію стосовно зазначеного паспортного документу та визнано його як недійсним, як втрачений. Дані відомості Управлінням ДМС у Запорізькій області до Адміністрації Державної прикордонної служби України направлено повідомлення про недійсний паспорт/проїзний документ від 17.04.2024 за №2301.2.1-2236/23.1-23.

Одночасно з цим відповідно до вказаної вище інформації від 05.09.2024 встановлено, що згідно інформаційної підсистеми «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 17.10.2023, термін дії 17.10.2033, орган, що видав 2316 (Шевченківський відділ у м. Запоріжжі УДМС-У Запорізькій області), 27.10.2023 особою отримано паспорт особисто.

Станом на 05.09.2024 паспорт серії НОМЕР_3 має статус «діючий».

За наявними обліками Управління ДМС України в Запорізькій області та його територіальних підрозділів документи для виїзду за кордон оформлені на ім? ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зберігаються.

Таким чином на цей час достовірно встановлено те, що починаючи з 27.10.2023 ОСОБА_8 систематично та умисно порушує покладені на нього обов?язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України згідно зазначених вище ухвал суду, що у свою чергу також тягне за собою не дотримання відповідних обов?язків й поручителями ОСОБА_4 та ОСОБА_26 , та свідчить про збільшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_5 заперечували з приводу клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Зазначив, що вже близько 3,5 років утримується під вартою. Умови тримання його під вартою є неналежними, вважає що його права під час тримання під вартою порушуються. Крім того, просив врахувати обставини, які характеризують його позитивно, як людину, яка не є суспільно небезпечною, має постійне місце проживання та реєстрації, має неповнолітнього сина 2009 р.н. Обставини які зазначені в обвинувальному акт він не вчиняв, наміру перешкоджати встановленим фактичним обставинам у нього немає, а також не має наміру ухилятися від суду шляхом виїзду за кордон.

Крім того, адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу на інший альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з перебуванням ОСОБА_9 під вартою. Зазначила, що ризики, перераховані стороною обвинувачення не знаходять свого підтвердження іґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній думці прокурора. Стороною обвинувачення жодного разу не надавалися будь-які письмові докази на існування спроб втечі, переховування, перебування у розшуку, а навпаки, матеріали справи спростовують ці ризики. Не існує доказів чи будь-яких об`єктивних даних, окрім слів про вплив на свідків, ризики нищити докази, доступ до яких немає обвинувачений.

Обвинуваченим ОСОБА_10 подано клопотання про зміну цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час. Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.08.2024 р. відносно нього змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що йому потрібно лікувати тяжкі хронічні захворювання, а тому вдень потрібно залишати місце проживання. Крім того, у зв`язку з досягненням ним пенсійного віку, йому необхідно зібрати документи та довідки, які необхідно подати до пенсійного фонду для отримання пенсії.

З приводу клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_6 просили відмовити, зазначили, що ОСОБА_10 майже два місяці перебуває не під вартою, виконує обов`язки покладені на нього ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.08.2024 р., з`являється безпосередньо до судових засідань, за адресою, якою він перебуває, постійно приходять працівники поліції. Стосовно закордонного паспорту захисник зазначила, що він був переданий на зберігання попередньому захиснику ОСОБА_18 , про що мається відповідно розписка. На даний час ОСОБА_10 звернувся до родичів адвоката ОСОБА_18 (який помер), тому дійсно паспорт на даний момент знайдено, та буде передано на зберігання, як тільки фізично він отримає даний паспорт, а тому доцільності зміни запобіжного заходу вони не вбачають.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_4 подано заперечення на клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з особистої поруки на тримання під вартою, яке обґрунтоване наступним.

Відповідно до ухвали Октябрського районного суду м.Полтава від 13.04.2024 року одним з процесуальних обов?язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено обов?язок «здати на зберігання до відповідних органів державної влади мій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право виїзду і в?їзд в Україну».

Після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до ДМС України у Запорізькій області про втрату паспорта громадянина України для виїзду за кодон серії №695245.

Через деякий час ОСОБА_8 звернувся до ДМС України у Запорізькій області із заявою про отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон, та через деякий час, а саме, 17.10.2023 року він отримав паспорт серіїGG №987202 (орган видачі №2316).

В подальшому, а саме, 30.10.2023 року ОСОБА_8 звернувся до відповідного органу, керуючись виключно дією ухвали Октябрського районного суду м.Полтава, а саме, до Відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області із відповідною заявою про можливість здати на зберігання, отриманий 17.10.2023 року паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 .

На переконання ОСОБА_8 відповідним органом, відповідно до ухвали суду, до якого він мав здати на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , є саме орган поліції ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

В поліції йому повідомили, що станом на жовтень місяць 2023 року вони вже не здійснюють жодного контролю відносно нього і не прийнялиназберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 .

Ще одним відповідним органом, керуючись ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава, до якого може звернутись обвинувачений ОСОБА_28 із заявою про зберігання його паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , він вважав Харківську обласну прокуратуру, в особі її працівника, який підтримує обвинувачення у кримінальному провадженні №0001704.

Тому 27.09.2024 року обвинувачений ОСОБА_8 мав намір здати на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 саме представнику Харківської обласної прокуратури, але представник обвинувачення приймає участь в судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 з?являвся до суду за кожним викликом, не порушуючи покладених на нього обов`язків.

Що стосується грошового стягнення, яке прокурор просить стягнути з поручителів у даному провадженні, то поручителі у даному кримінальному провадженні вчиняють всі необхідні дії, щоб обвинувачений ОСОБА_8 належним чином виконував свої процесуальні обов?язки.

B минулому представниками обвинувачення були вчиненні відповідні незаконні дії, якими вони намагались ввести суд в оману і впевнити в тому, що з боку, на той час підозрюваного ОСОБА_8 , був здійснений вигаданий тиск на потерпілих у даному кримінальному провадженні.

За даним фактом була складена заява про вчинення злочину та скерована до ТУ ДБР у місті Полтава. Копія даної заяви була долучена до матеріалів кримінального провадження. На даний час досудове розслідування в ТУ ДБР у місті Полтава триває.

Про той факт, що ОСОБА_8 отримав паспорт громадянинаУкраїни для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 у жовтні 2023 року, поручителю стало відомо лише 24.09.2024 року з клопотання прокурора про зміну запобіжногозаходу.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував з приводу задоволення клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу. З приводу клопотання прокурора зазначив, що він намагався здати закордонний паспорт до відповідних органів, але його не прийняли. Поручителів він не повідомляв про отримання паспорту.

Прокурор та представник потерпілого заперечували проти задоволення клопотань обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про зміну запобіжних заходів, наполягали на продовженні строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 та про зміну запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Доводи суду щодо заявлених клопотань.

Суд, заслухавши думку учасників справи, прийшов до наступних висновків.

Вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а в задоволені клопотання обвинуваченого та його захисника відмовити, оскільки продовжують існувати підстави, які враховувалися для обрання запобіжного заходу на досудовому слідстві і продовжені даного заходу, і які на даний час не змінилися.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_10 суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, відмовити у клопотанні обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на арешт у нічний час доби та продовжити йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, із застосуванням електронного засобу контролю, а саме, до 30.11.2024 року та продовжити на той самий строк дію обов`язків, покладених на ОСОБА_10 відповідно до ухвали Октябрського районного суд м. Полтави від 05.08.2024 р.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з особистої поруки на тримання під вартою, покладення штрафів на поручителів та продовжити обов`язки, покладені на обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою Октябрського районного суд м. Полтави від 13.04.2024 р. строком на два місяці.

Правове обґрунтування таких висновків полягає в наступному.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у цьому Кодексі, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені у даній нормі закону.

За змістом ч.1 ст. 194, ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України підставами для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України; наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; доведення прокурором того, що обставини, на які він послався у відповідному клопотанні і які доведені у судовому засіданні виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри, то суд зазначає, що, як у ході застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у ході вирішення питання про продовження строку його тримання під вартою судом робились висновки у питанні про обґрунтованість підозри, відповідні рішення судів не змінені та не скасовані, а тому висновки, які судами були зроблені у відповідних ухвалах є обов`язковими для врахування при подальших розглядах. Щодо обґрунтованості обвинувачення, то такі висновки суд має право зробити виключно під час ухвалення вироку на підставі аналізу і оцінки досліджених у ході судового розгляду доказів.

Збереження обґрунтованої підозри у тому, що заарештована особа вчинила злочин, є обов`язковою умовою законності продовження тримання під вартою, але з перебігом певного часу цього недостатньо і суд має встановити, чи продовжують існувати інші підстави, які б виправдовували позбавлення волі. Саме тому, суд повинен перевірити чи виправдовують обставини продовження тримання під вартою.

Квазі-автоматичне продовження утримання під вартою суперечить гарантіям, викладеним у статті 5§ 3 (Тейс проти Румунії § 40). Тягар доказування у цих питаннях не повинен перерозподілятися так, щоб на затриману особу покладався обов`язок доводити наявність підстав для її звільнення (Биков проти росії §64).

Щодо наявності ризиків, зазначених прокурором у клопотаннях про продовження запобіжних заходів та зміні запобіжних заходів, то на думку суду є підстави вважати, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачені можуть ухилитися від суду або вичинити нові злочини, із урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких особи обвинувачуються, та наявних у них судимостей.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, оскільки обвинувачені обізнані про місце їх проживання, і свідки ще судом не допитувалися, то на думку суду такий ризик на даній стадії судового розгляду ще зберігається.

Між тим, суд вважає, що на даний час не доведено наявності таких ризиків як, можливість незаконно впливати на потерпілого, оскільки останній допитаний в судовому засіданні, а факт погрози на його адресу належними доказами не підтверджений і сторона захисту доводить в установлений законом спосіб необґрунтованість та недопустимість наданих суду доказів на підтвердження даного факту.

Щодо наявності таких ризиків, які наведені прокурором у клопотанні, як можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, та не знайдені до даного часу, то суд зазначає, що доказів на підтвердження таких ризиків суду стороною обвинувачення не надано. Так, досудове розслідування завершено, більш як три роки пройшло з моменту вчинення інкримінованого злочину, письмові докази прокурором надані суду, і на даний час не доведено, що стороною обвинувачення вживаються заходи щодо відшукування інших доказів.

Виходячи з положень ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з положень ст. 331 та ст. 194 КПК України, суд під час розгляду клопотання про продовження строків тримання під ватою зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд звертає увагу та той факт, що доводи та оцінки щодо обґрунтованості заявлених прокурором ризиків судом повторюються в кожній ухвалі за клопотанням прокурора про продовження запобіжних заходів, і незважаючи на відхилення судом окремих ризиків, на які посилається прокурор, за їх недоведеністю, при відсутності зміни обставин щодо даних ризиків, прокурор продовжує формально копіювати їх у кожному наступному клопотанні про продовження строків запобіжних заходів.

У сукупності з усіма доводами та нормативними обґрунтуваннями суд вважає, що продовження ОСОБА_9 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним, оскільки існують підстави та ризики, які враховувалися для обрання запобіжного заходу на досудовому слідстві і які були враховані при продовжені запобіжного заходу, доказів, які б свідчили про зменшення ризиків, або про існування обставин, які б дозволили суду зробити висновок про необхідність змінити запобіжний захід, на даний час суду не надано. З цих підстав необхідно відмовити у задоволені клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу.

По ОСОБА_9 є всі підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі розгляду справи, у тому числі, особистого зобов`язання, не можуть бути достатніми для запобігання встановленим ризикам. Так як ОСОБА_9 має чотири судимості, остання з яких за ст. 187 КК України. Крім того, як вбачається з рапорту о/у СКП ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.02.2021 р., якою надано дозвіл на затримання останнього, та ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.05.2021 р. про проведення обшуків з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_9 по місцю його проживання у м.Харкові, ОСОБА_9 переховувався від органу досудового розслідування і відповідно до протоколу від 15.05.2021 р. останній був затриманий у м.Чернігові на підставі ухвали суду. Доказів на спростування цієї інформації суду не надано.

Крім того, обвинуваченим жодним чином не доведено, що він має міцні соціальні зв`язки, що має неповнолітнього сина, має суспільно небезпечну репутацію, враховуючи непогашені судимості.

Щодо клопотань прокурора про зміну запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та накладення штрафу на поручителів за невиконання покладених судом обов`язків суд вважає, що клопотання прокурора не є необґрунтованими та такими, що подані у відповідності до вимог діючого законодавства.

Так, відповідно до ст. 200 КПК України у клопотанні прокурора про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати. Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотанн я. До клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання; із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

До клопотання прокурором не подані підтвердження про надіслання або вручення клопотань та копій матеріалів, що їх обґрунтовують, за три години до початку їх розгляду.

В судовому засіданні було з`ясовано, що клопотання вручені обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 безпосередньо перед початком розгляду даних клопотань, що є безумовним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

Крім того, зазначене порушення слід розцінювати як порушення права особи бути проінформованою про характер та причини висунутих проти неї обвинувачень, а саме, право обвинуваченого на підготовку свого захисту, що розглядається як порушення гарантованих ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод основних гарантій на справедливий суд.

Діяльності прокурора відповідно до ст. 3 ЗУ «Про прокуратуру» здійснюється на засадах законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, а також презумпції невинуватості, не тільки під час здійснення нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, а під час підтримання державного обвинувачення в суді.

На обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_10 та ОСОБА_8 прокурор, знову викладає ризики, які вже оцінувалися неодноразово судом і викладалися відповідні висновки, але неодноразове повторення цих ризиків, без зміни реальних обставин, призводить до необхідності оцінки судом їх в черговий раз.

З огляду на ці обставини суд зазначає, що при зміні обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.08.2024 р. судом враховувалися як ті ризики, які доведені, як і ті, що не доведені, про що зазначено вище у даній ухвалі. Крім того, враховувалося, що обвинувачений жодного разу не перебував у розшуку, є людиною похилого віку, має критичний стан здоров`я. Дані обставини на думку суду свідчать про зменшення ризику ухилення від суду на стадії судового розгляду.

Крім того, з моменту звільнення ОСОБА_10 з під варти і застосування до нього домашнього арешту останній не порушував обов`язку прибувати до суду за кожною вимогою, відсутні належні докази і того, що він порушував обов`язки, покладені на нього за ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 05.08.2024р.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає, що домашній арешт може запобігти вчиненню нових злочинів, крім того, перебуваючи під таким запобіжним заходом обвинувачений має усвідомлювати, що вчинення нового злочину призведе до зміни запобіжного заходуна більш суворий,у тому числі, тримання під вартою.

Оцінивши в даному контексті доводи щодо наявності іншої кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_10 , суд приймає до уваги зауваження та пояснення обвинуваченого про те, що дана справа більше 17 років не має свого вирішення і через таку тривалість її розгляду він подав клопотання про закриття провадження заст. 49 КК України, і це на думку суду не є безсумнівною підставою вважати, що ОСОБА_10 вчинив інший злочин. Всі ці обставини були враховані судом при зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Крім того, відповідно до відповіді начальника відділу поліції № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 15.08.2024р. ухвала Октябрського районного суду м.Полтави від 05.08.2024 р. прийнята до виконання і ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , поставлено на облік, і до ГУНП в Харківській області направлено листа для забезпечення виконання зазначеної ухвали в частині застосування електронних засобів контролю, і встановлено, що на даний час ГУНП в Харківській області вирішується питання щодо отримання справних комплектів електронних засобів контролю, через що електронний моніторинг за особами, які в установленому порядку зобов`язані носити ЕЗК, тимчасово не здійснюється. За повідомленням начальника ГУНП в Харківській області від 20.08.2024р. перевірочні заходи поліцейськими у відношенні до ОСОБА_10 здійснюються двічі на день і під час перевірок останній перебував за місцем свого мешкання, де проживає разом із ОСОБА_29 .

Дані відомості свідчать про те, що неносіння електронного засобу контролю відбувається не з вини обвинуваченого.

Відомості щодо проживання ОСОБА_10 за адресою : АДРЕСА_3 на час зміни запобіжного заходу невикликали сумнівів ні у прокурора ані у суду, оскільки дані відомості підтверджені матеріалами кримінального провадження, а саме, ухвалами суду про обшуки та протоколами обшуків за місцем його проживання: АДРЕСА_3 .

Положення ст. 181 КПК України не пов`язують можливість обрання запобіжного заходу у виді арешту (цілодобового домашнього арешту) із наданням згоди власників житлового приміщення на проживання в ньому особи, щодоякої обирається такий запобіжний захід, так само як і не пов`язують вирішення цього питання із перебуванням житлового приміщення, в якому проживає особа, у її власності або власності бідь-яких інших осіб.

Відповідно доводи прокурора щодо введення суду в оману ОСОБА_10 та його цивільною дружиною ОСОБА_29 щодо права власності на житло за адресою: АДРЕСА_3 в контексті вирішення питання про зміну запобіжного заходу не є обґрунтованими.

Допитана в суді за клопотанням захисту свідок ОСОБА_29 підтвердила проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 як до його затримання по даному кримінальному провадженню так і після його звільнення з-під варти. Повідомила, що вона є фактичним власником частини домоволодіння АДРЕСА_3 , хоча юридично не оформила своє право власності у порядку спадкування після смерті батька, також підтвердила, що ОСОБА_10 також власником частини житлового будинку, хоча його право власності було переоформлено на інших осіб, але це не позбавило його права проживання у даному будинку.

З приводу посилання прокурора на те, що обвинуваченим ОСОБА_10 не здано паспорт до відповідних органів, встановлено, відповідно до ухвали судді Октябрського районного суду м. Полтави від. 23.02.2023 р. скасовано арешт на паспорт, закордонний паспорт та водійське посвідчення обвинуваченого ОСОБА_10 , дані документи отримані попереднім захисником ОСОБА_18 , який помер.

З приводу цього у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_30 , який показав, що захисник обвинуваченого ОСОБА_18 проживав у нього в м. Полтава як тимчасово переміщена особа, помер в його квартирі і він організовував його поховання. Після смерті ОСОБА_18 у свідка залишилося багато документів по роботі, серед яких були і особисті документи ОСОБА_10 : паспорт громадянина України, закордонний паспорт, посвідчення водія, які свідок передав в судовому засіданні обвинуваченому через його захисника.

Дані відомості свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_10 не виконав покладеного на нього обов`язку по здачі на зберігання закордонного паспорту з об`єктивних та поважних причин, що не є підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Щодо клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 суд зазначає наступне.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.04.2023 р. ОСОБА_8 було звільнено з під варти та обрано йому запобіжний захід у вигляді особистої поруки захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_26 із покладенням на нього обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, прибувати до суду на першу про те вимогу;повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або, за наявності, місця роботи;утриматися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні поза межами судового засідання;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На протязі всього часу перебування під даним запобіжним заходом ОСОБА_8 жодного разу не порушив обов`язку прибувати до суду за кожною вимогою, відсутні відомості умисного невиконання й інших обов`язків, покладених на нього судом.

Що стосується невиконання обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, то слід зазначити, що відповідно до відповіді начальника Управління ДМС України в Запорізькій області 22.08.2024 р. 17.04.2023 р. ОСОБА_8 звернувся до даного органу з заявою про втрату паспорта громадянина України для виїзду за кордон. В подальшому ОСОБА_8 17.10.2023 р. документований Шевченківським відділом у м. Запоріжжя УДМС у Запорізькій області паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , термін дії 17.10.2033. Відповідно до відповіді, наданої 25.09.2024 р. т.в.о. заступника начальника ГУНП в Запорізькій області на запит захисника, ОСОБА_8 30.10.2023 р. звертався до відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області з метою здачі закордонного паспорту, але йому було відмовлено з тих причин, що обвинувачений не перебуває на обліку і у даного органу відсутності повноваження на вилучення таких документів.

Заперечення обвинуваченого та захисника того факту, що обвинувачений був належним чином проінформований про орган, до якого треба було здати паспорт на зберігання, заслуговують на увагу, оскільки в ухвалі суду, якою встановлювалися відповідні обов`язки, та в ухвалах суду, якими продовжувалися такі обв`язки, конкретно не зазначений орган, в який мав звернутися обвинувачений з метою виконання обов`язку та здачі паспорту.

За таких обставин на даний час відсутні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 з особистої поруки на найбільш суворіший запобіжний захід, на якому наполягає прокурор, такий як тримання під вартою.

Крім того, за відсутності доведеності факту обізнаності поручителів про невиконання ОСОБА_8 обов`язку по здачі закордонного паспорту, відсутні правові підстави покладення на них грошового стягнення. При цьому, суд зазначає, що обов`язку поручителів здійснювати контроль за діями обвинуваченого кореспондує їх право втручання у особисте життя іншої особи та доступу до її персональних даних, оскільки таке право обмежене, а відповідальність за незаконне зберігання конфіденційної інформації передбачена кримінальним законом. Збір такої інформації захисником за власною ініціативою діючим законодавством, зокрема, нормами КПК України, не передбачений.

З метою належного виконання обвинуваченими обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну суд вважає за необхідне конкретизувати формулювання цього обв`язку та встановити строк для його виконання.

Так відповідно до Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою ВР України від 23.02.2007р № 719-V, пункту 88 підпункту 1 паспорт для виїзду за кордон може бути вилучено (у тому числі тимчасово) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженим суб`єктом у разі його використання з метою вчинення злочину на території України чи за кордоном, підроблення, проведення службової перевірки щодо оформлення з порушеннями вимог законодавства або в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 88 підпункту 4 вилучений (у тому числі тимчасово) паспорт зберігається у територіальному органі/ територіальному підрозділі ДМС, закордонній дипломатичній установі до прийняття рішення про визнання його недійсним і подальшого анулювання та знищення в порядку, встановленому у пунктах 92-95 цього Порядку, або повернення заявнику.

З огляду на зазначене суд зазначає, що для виконання покладених обов`язків на обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 необхідно конкретизувати обов`язок щодо здачі на зберігання закордонного паспорта та покласти обов`язок: здати на зберігання до Шевченківського відділу у м. Запоріжжя УДМС у Запорізькій області паспорт громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 17.10.2023. термін дії 17.10.2033, орган, що видав 2316. Встановити ОСОБА_8 строк виконання до 30.10.2024 р. Та конкретизувати обов`язок щодо здачі на зберігання закордонного паспорта та покласти обов`язок: здати на зберігання до ГУ ДМС у Харківській області документований паспорт громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 18.01.2018 терміном дії до 18.01.2028 (орган видачі 6390). Встановити ОСОБА_10 строк виконання до 30.10.2024 р.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобі контролю на нічний домашній арешт задоволенню не підлягає, так як на даний час відсутні обґрунтовані підстави для його задоволення, але суд вважає за необхідне дозволити обвинуваченому залишати місце проживання, розташоване за адресою АДРЕСА_3 , для того, щоб прибувати в суд за викликом для перебування в суді та участі в судових засіданнях, реалізувати його конституційні права щодо оформлення документів на отримання пенсії, надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я, в інших невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 193-199, 331 КПК України,-

ухвалив:

Задовольнити клопотання прокурора та продовжити відносно ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Полтавський слідчий ізолятор» строком до 27.11.2024 року.

У задоволені клопотань ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , відмовити.

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з особистої поруки на тримання під вартою ОСОБА_8 та накладення штрафів на поручителів - відмовити.

Продовжити відносно ОСОБА_8 покладені ухвалою Октярського районного сулу м. Полтави від 13.04.2023 р. обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду на першу про те вимогу;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або перебування,за наявності місця роботи;

-утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні поза межами судового засідання;

Конкретизувати обов`язок щодо здачі на зберігання закордонного паспорта та покласти обов`язок: здати на зберігання до Шевченківського відділу у м. Запоріжжя УДМС у Запорізькій області паспорт громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 17.10.2023. термін дії 17.10.2033, орган, що видав 2316. Встановити ОСОБА_8 строк виконання до 30.10.2024 р.

Попередити поручителів ОСОБА_4 , ОСОБА_26 про наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, передбачених п. 2 ч. 5 ст.180 КПК України, а саме: у разі невиконання поручителями взятих на себе зобов`язань на них накладається грошове стягнення в розмірі від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю на тримання під вартою ОСОБА_10 - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та домашній арешт у нічний час доби відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю строком на 2 місяці, тобто до 03 жовтня 2024 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_10 цілодобово залишати житло розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , окрім розумного фактичного часу необхідного для прибуття за викликом суду, перебування в суді та участі в судових засіданнях, часу необхідного для виконання обов`язків покладених судом щодо здачі на зберігання закордонного паспорту, та часу для реалізації його конституційних прав щодо оформлення документів на отримання пенсії, надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я, в інших невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою суду в цьому кримінальному проваджені;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- носити електронний засіб контролю;

- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

Конкретизувати обов`язок щодо здачі на зберігання закордонного паспорта та покласти обов`язок: здати на зберігання до ГУ ДМС у Харківській області документований паспорт громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 18.01.2018 терміномдії до 18.01.2028 (орган видачі 6390).Встановити ОСОБА_10 строк виконання до 30.10.2024 р.

Копію ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання ВП №1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області (місцезнаходження: вул. Любов Малої, 45, м. Харків).

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення, з питань пов`язаних виконання покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали про здачу закордонних паспортів обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 направити для відома та виконання до Шевченківського відділу у м. Запоріжжя УДМС у Запорізькій області та ГУ ДМС у Харківській області.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під варто протягом п`яти днів з дня її оголошення через Октябрський районний суд м.Полтави до Полтавського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1