Справа № 331/1156/24
Провадження № 1-кп/331/404/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у закритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000204 від 17.10.2023 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Болградського району Одеської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який перебуває на посаді командира відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ї роти оперативного призначення ( на бронетранспортерах) 6-го батальйону оперативного призначення, у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

У судовому засіданні прокурором подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на фактичні обставини інкримінованого злочину, які були встановленні під час досудового розслідування, які у повному обсязі викладені у тексті обвинувального акту. Також, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду; незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Наявність ризиків обґрунтовує поведінкою обвинуваченого у суді, а також матеріалами, що його характеризують. Також звертає увагу суду, що в ході судового розгляду ОСОБА_6 не з`являвся в судові засідання, поважність причин неявки не підтверджені, на підставі вищевикладеного, вважає, що будь-який запобіжний захід, що не пов`язаний із утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» не зможе запобігти ризикам, на які вказував прокурор.

Письмове клопотання про обрання запобіжного заходу вручене обвинуваченому та його захиснику у встановленому законом порядку.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Обвинувачений вказав, що заперечує проти клопотання прокурора щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що про слухання кримінального провадження він не був попереджений, через що був відсутній. Судові засідання пропускав із поважних причин, оскільки перебував на бойовому чергуванні та на лікуванні. Вказав, що викладені у обвинувальному акті обставини не відповідають дійсності.

Захисник зазначила про можливість застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Вказала, що про поважність неприбуття за викликом до суду в судові засідання підтверджуються виписками з медичних карток, де ОСОБА_6 перебував на лікуванні у зв`язку із отриманням поранень.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора, наполягала на його задоволенні.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 17.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого закінчився 23.02.2024 року.

В ході судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Ухвалами суду від 08.05.2024 року, 30.05.2024 року обвинувачений ОСОБА_6 у зв`язку із неодноразовою неявкою у судове засідання був підданий примусовому приводу.

В судові засідання 08.05.2024, 30.05.2024, 04.06.2024, 12.07.2024, 26.07.2024 обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначено стороною обвинувачення у клопотанні, із ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого.

Наявність ризику переховування підтверджується поведінкою обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, де останній неодноразово до суду в судові засідання не з`являвся. За час перебування справи у провадженні, обвинувачений піддавався примусовому приводу, при виконанні якого співробітникам правоохоронного органу було встановлено, що він відсутній за місцем проживання. Тому ризик переховування суд оцінює як дуже високий.

Оцінюючи пояснення обвинуваченого щодо поважності причин неявки у судові засідання, суд дослідив надані обвинуваченим медичні документи, і ними підтверджується перебування у лікарні лише щодо однієї неявки у судове засідання. Більш того, відповідаючи на запитання суду, обвинувачений підтвердив, що змінював місце перебування, перебував на бойових позиціях, у різних лікувальних закладах, однак не повідомляв суд про своє місце перебування, що унеможливило додаткове повідомлення обвинуваченого про дату час та місце судового розгляду за місцем його фактичного перебування.

Пояснення обвинуваченого свідчать про його свідоме нехтування процесуальним обов`язком щодо явки до суду для проведення судового розгляду.

Надаючи оцінку ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, суд враховує особливе значення пояснень потерпілої як джерела доказування у такій категорії справ, а також характер інкримінованого злочину свідчать про т, що цей ризик є високим.

Суд також оцінює ризик повторного вчинення кримінального правопорушення як середній з огляду на те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше притягався, однак судимість погашена у встановленому законом порядку.

На недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою вказує те, що обвинувачений стійких соціальних зв`язків не має, що підтверджує наявність ризиків, його свідоме нехтування процесуальними обов`язками, повденіка, направлена на ігнорування судових засідань.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого в повній мірі буде відповідати меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, та позитивні обов`яжи держави щодо належного розслідування епізодів посягання на статеву недоторканість особи.

Згідно норми ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

У зв`язку із тим, що інкримінований злочин пов`язаний із застосуванням насильства до потерпілої, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись 178, 179,194, 217, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити з 03 жовтня 2024 року 09 год 30 хвилин до 01 грудня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 07 жовтня 2024 року о 15 год. 10 хв.

Суддя: ОСОБА_1