ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2288/24 Справа № 214/5980/13-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року про закриття кримінального провадження внесене до ЄРДР за №0001398 від 09 квітня 2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Суд мотивував своє рішення тим, що у даному кримінальному провадженні, яке набуло статус приватного, мало місце повторне неприбуття в судове засідання потерпілої, яка була викликана у встановленому цим Кодексом порядку, без поважних причин, що, в силу положень п. 7 ч. 1 ст. 284, ч. 6 ст. 340 КПК України, є підставою для закриття кримінального провадження.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

Із вказаним судовим рішенням не погодився прокурор та потерпіла і оскаржили в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, як незаконну, внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального процесуального закону та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд. На обґрунтування своїх вимог вказує, що 07.12.2021 року прокурором подано до суду постанову про відмову від підтримання публічного (державного) обвинувачення у даному кримінальному провадженні, за результатом розгляду кримінального провадження, постановлено рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою потерпілої підтримувати обвинувачення у суді, однак апеляційним судом вказане рішення скасовано з підстав відсутності даних про належне повідомлення потерпілої.

Наголошує, що під час нового судового розгляду, прокурор приймав участь у судовому розгляді, не відмовлявся від підтримання державного обвинувачення в суді. При цьому потерпла приймала участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, під час підготовчого судового засідання, допиту обвинуваченого та самої потерпілої, в подальшому п`ять судових засідань не проведено у зв`язку із тим, що потерпіла не виходила на зв`язок.

Наголошує, що застосуванню ч.6 ст.340 КПК України повинна передувати відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення, оскільки без такої, навіть за умови неявки потерпілої в судові засідання, не можна вважати, що кримінальне провадження набуло форми приватного і прирівнювати таку неявку до відмови від обвинувачення. Отже, дане кримінальне провадження не набуло статусу приватного, а тому не могло бути закрито за наведених судом обставин.

Також вказує, що суд прийшов до помилкового висновку про повторне неприбуття в судове засідання потерпілої без поважних причин, прирівнявши неприбуття потерпілої до відмови її від підтримання обвинувачення. Так, потерпіла зазначала про поважні причини неприбуття, зокрема перебування її за кордоном, у зв`язку з воєнним станом на території України та погіршенням її стану здоров`я, тому приймала участь у режимі відеоконференції. Разом з цим, неможливість з`єднання з технічних причин не можна прирівнювати до відмови потерпілої від обвинувачення.

В апеляційній скарзі потерпіла просить ухвалу суду скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції. На обґрунтування своїх вимог вказує, що у зв`язку зі скасуванням попереднього рішення суду по вказаному кримінальному провадженню, вважає, що прокурор не відмовлявся від підтримання державного обвинувачення під час нового судового розгляду.

Вказує, що неодноразово надсилала заяви про підтримання обвинувачення у суді та клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції.

Стверджує, що 21.02.2024 року відео конференція здійснювалась з 15-04 до 15-26 години, 18.03.2024 року відео конференція здійснювалась з 15-16 до 15-24 години, зв`язок із потерпілою відмінний, при цьому зв`язок із судом відсутній. 25.04.2024 року також твердження суду про неможливість з`єднання є хибними, оскільки зв`язок був відмінним та конференція проводилась о 15-06, що свідчить про присутність потерпілої у судових засіданнях.

Також вказує, що 25.08.2024 року судом не було надіслано потерпілій запрошення на участь у відеоконференції. Отже суд прийшов до помилкового висновку про неприбуття потерпілої до судових засідань.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримала доводи апеляційної скарги, просив задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити на новий судовий розгляд, крім того підтримала доводи апеляційної скарги потерпілої.

Інші учасники судового провадження не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином, потерпіла надіслала клопотання про проведення судового засідання за її відсутністю.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви прийнятого рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд встановив таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

07 грудня 2021 року під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 2 ст. 337, 340 КПК України прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_7 подано до суду постанову про відмову від підтримання публічного (державного) обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні, яке погоджене керівником Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_10 , з мотивів відсутності безспірних доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України та у зв`язку з цим відсутності в його діях складу цього кримінального правопорушення, а також з боку прокурора було заявлено про те, що вказана постанова була направлена потерпілій, що було підтверджено відповідними доказами.

10 січня 2022 року від потерпілої ОСОБА_8 до суду надійшла письмова заява, в якій остання зазначила, що вона не згодна з мотивами, викладеними у постанові прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_7 від 07.12.2021 року про відмову від підтримання публічного (державного) обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні, що свідчить про те, що потерпіла отримала дану постанову, а також про те, що потерпіла надає свою згоду на підтримання обвинувачення у даному кримінальному провадженні та вимагає продовження розгляду справи.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року, якою кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0001398 від 09.04.2013р. за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

01.08.2023 дане кримінальне провадження згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи розподілене судді ОСОБА_1

07.08.2023 на адресу суду надійшла письмова заява потерпілої ОСОБА_8 , в якій остання зазначила, що керуючись ст. 340 КПК України вона надає згоду на підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 140 КК України. Вказує, що має претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого. Обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, і позовні вимоги за цивільним позовом підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. В подальшому, 10.10.2023, 13.11.2023 до суду надійшли аналогічні заяви про підтримання обвинувачення в суді.

Доводи прокурора та потерпілої про підтримання прокурором державного обвинувачення в суді, у зв`язку із тим, що в новому складі суду прокурор не відмовився від підтримання обвинувачення у суді, є хибними.

Так, відповідно до висновків Великої палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 404/6160/16-к участь прокурора у судовому розгляді кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, врегульованому приписами глави 36 КПК України, відноситься до функції підтримання публічного обвинувачення. Встановлений главою 36 КПК України процесуальний порядок здійснення кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення за правовою природою є приватно-публічною формою обвинувачення і не виключає повноважень прокурора щодо здійснення ним функцій процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення в суді, крім повноваження ініціювати кримінальне провадження за відсутності заяви потерпілого про злочин.

Участь прокурора під час судового розгляду кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення як гарантія забезпечення засад рівності та змагальності, а також захисту прав та законних інтересів потерпілого, є обов`язковою, крім випадку, коли прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, а потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді (ч. 5 ст. 340 КПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що постанова прокурора від 07.12.2021 про відмову від підтримання публічного (державного) обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні має юридичну силу не для окремого складу суду, а у кримінальному провадженні в цілому, під час усього часу судового розгляду незалежно від складу суду та скасування попередніх рішень.

На даний час та на час розгляду судом першої інстанції даного кримінального провадження у складі судді ОСОБА_1 , постанова прокурора від 07.12.2021 року не скасована, а тому кримінальне провадження має ознаки приватного, у зв`язку із тим, що після відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, потерпіла ОСОБА_8 наполягає на підтриманні обвинувачення в суді.

Судом першої інстанції зазначено, що судові засіданні проходили в режимі відеоконференції, під час допиту потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що на теперішній час мешкає в АДРЕСА_1 . В подальшому судові засідання не проводились, оскільки не вдалося встановити зв`язок з потерпілою ОСОБА_8 через технічні перешкоди.

Для забезпечення участі потерпілої судом першої інстанції неодноразово призначалась відео конференція з приміщенням Київського апеляційного суду, проте потерпіла ОСОБА_8 , до вказаного суду не з`являлась, тому суд першої інстанції розцінив її неявку як відмову від підтримання обвинувачення щодо ОСОБА_9 , в суді.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що до кожного судового засідання потерпілою надсилались заяви, відповідно до яких ОСОБА_8 наполягала на підтриманні обвинувачення в суді, наявності претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого.

Більш того, в своїх заявах від 31.03.2024 року, 09.04.2024 року, 01.05.2024 року потерпіла ОСОБА_8 , окрім іншого, зазначила, що знаходиться за межами країни у зв`язку із чим просила проводити судові засідання в режимі відеоконференції, крім того обґрунтувала неможливість особистого прибуття до приміщення суду воєнним станом на території України та погіршенням стану здоров`я.

На вказані обставини суд першої інстанції не звернув увагу та продовжив призначати судові засіданні в режимі відеоконференції з приміщенням Київського апеляційного суду, в супереч відсутності потерпілої ОСОБА_8 на території України.

Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції не прийнято всіх заходів задля належної участі потерпілої у судовому засідання, яка наполягала на своїй участі, не здійснено змогу проведення судового засідання із власних засобів або проведення відеоконференції із приміщенням посольства України в країні за теперішнім місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 . Крім того, поганий зв`язок або технічна неможливість з`єднання не є фактором, який вказує на небажання потерпілої ОСОБА_8 приймати участь у судовому засіданні.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Правила відмови від підтримання державного обвинувачення встановлено ч. 1 ст. 340 КПК України, згідно якої якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження. Копія постанови надається обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 6 статі 340 КПК передбачено, що повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах другій і третій цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.

Відповідно до вимог п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», суди зобов`язані вживати всіх можливих заходів щодо забезпечення безпосередньої участі потерпілого під час проведення судового розгляду.

Судом першої інстанції помилково ототожнено неявку потерпілої до суду із відмовою від підтримання обвинувачення у провадженні, оскільки остання до кожного судового засідання надсилала заяви в яких наполягала на підтримані обвинувачення, прохала проводити судові засідання в режимі відеоконференції із власних технічних засобів, оскільки перебуває поза межами України у зв`язку з воєнним станом та погіршенням стану здоров`я, однак судом першої інстанції не здійснено усіх належних заходів задля забезпечення права потерпілої на участь у судовому засіданні.

На підтвердження доводів апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_8 надала скрін екрану своєї електронної пошти, де міститься запрошення від суду першої інстанції на проведення відеоконференції та скрін екрану з системи відеоконференцзв`язку, де ОСОБА_8 приєдналася до відеоконференції із судом першої інстанції, але з технічних причин з`єднання не відбулось. Вказане підтверджує її бажання примати участь у судових засіданнях та підтримувати обвинувачення у суді щодо ОСОБА_9 .

З огляду на наведене, в даному кримінальному провадженні встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ч. 1 ст. 412 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За такого, апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскільки містить вимогу про скасування ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції слід паровести судовий розгляд за вимогами передбаченими КПК України, дослідити всі обставини кримінального провадження і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року про закриття кримінального провадження внесене до ЄРДР за №0001398 від 09 квітня 2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, скасувати, а кримінальне провадження направити на новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді