Справа № 463/8803/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1301/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою становить шістдесят днів, тобто до 25 листопада 2024 року.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що ризиками, які дають підстави слідчому судді застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що підозрюваний, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, а відтак перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 особисте зобов`язання. Також просить за неявки сторони захисту розгляд апеляції проводити за її відсутності, тобто без участі підозрюваного та його захисника.

Зауважує, що підзахисний є військовослужбовцем і бажає продовжити проходити військову службу.

Стверджує, що у ході розгляду клопотання не було доведено необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підзахисного як виключного і єдино необхідного заходу для забезпечення кримінального провадження.

У поданих запереченнях прокурор ОСОБА_8 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова залишити без змін.

Стверджує, що письмове повідомлення про підозру в день його складення ОСОБА_6 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, оскільки місцезнаходження останнього невідоме (не встановлено), а тому таке вручене у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме надіслано за останньою відомою адресою проживання підозрюваного.

Вказує, що підозрюваного ОСОБА_6 , 19.09.2024, на підставі ст. 281 КПК України, оголошено у розшук, оскільки місцезнаходження його було невідомим. 26.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.09.2024 затримано підозрюваного у вчиненні злочину за ч. 5 ст. 407 КК України.

Зауважує, що в судовому засіданні було встановлено та доведено наявність ризиків передбачених п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуютьсяу вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , прокурор ОСОБА_8 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце його проведення.

Водночас, адвокат ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просив за неявки сторони захисту розгляд справи проводити за його відсутності, тобто без участі підозрюваного та його захисника.

Прокурор ОСОБА_8 , у поданих запереченнях на апеляційну скаргу клопотав про розгляд справи без його участі, зазначивши про те, що зайнятий у іншому судовому засіданні.

З урахуванням наведеного та положень ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі осіб, які не з`явились до суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з матеріалами клопотання, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000407 зареєстрованого 18.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

18.09.2024 складено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та у спосіб передбачений ст. 278 КПК України надіслано на адресу місця проживання ОСОБА_6 поштовим відправленням.

19 вересня 2024 року винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.09.2024 було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею встановлено, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення), зокрема: повідомленням про вчинення злочину; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення розташування військової частини; протоколами допитів свідків за вказаним фактом.

При цьому слідчий суддя обгрунтовано зазначив, що ризиками, які дають підстави застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що підозрюваний, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, а відтак перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення з метою уникнення відповідальності перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, в тому числі з числа не встановлених та не допитаних на даний час військовослужбовців, а також підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, оскільки перебував у розшуку, також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, з яким погоджується суд апеляційної інстанції.

На переконання колегії суддів, додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даного кримінального правопорушення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження захисника підозрюваного.

Покликання апелянта про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, застосований слідчим суддею запобіжний захід є співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо не визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянта немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2024 року, якою застосовано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4