УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 581/241/21

провадження № 51-3204 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року щодо засудженої ОСОБА_5 ,

встановив:

Вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою та засуджено за частиною 2 статті 286, частиною 1 статті 135 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням статті 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Постановлено початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 70 000 грн моральної шкоди. Закрито провадження у справі в частині пред`явленого цивільного позову про відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково, апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 - залишено без задоволення, а вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року щодо ОСОБА_5 змінено. Постановлено вважати початком строку відбування остаточно призначеного за частиною 2 статті 286 КК та частиною 1 статті 135 КК ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі - момент фактичного затримання останньої на виконання вироку Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з вищевказаними рішеннями, потерпілий ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою (ВХ № 18684/0/170-24 від 24 липня 2024 року).

Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 серпня 2024 року касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року щодо засудженої ОСОБА_5 було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 повернуто скаржнику з усіма доданими до неї матеріалами в зв`язку з тим, що недоліки усунуто не було.

Потерпілий ОСОБА_4 повторно звернувся з касаційною скаргою в новій редакції на вищевказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій (ВХ № 25784/0/170-24 від 04 листопада 2024 року).

Зі змісту касаційної скарги потерпілого вбачається, що він не погоджується з вказаними вироком та ухвалою. Крім того, просить поновити йому строк на касаційне оскарження зазначених рішень.

Перевіривши клопотання потерпілого про поновлення строку на касаційне оскарження, доводи, викладені в ньому, щодо поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини 2 статті 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Зі змісту частини 1 статті 117 КПК вбачається, що строк касаційного оскарження поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У касаційній скарзі потерпілий просить поновити йому строк на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень. Зазначає, що строк пропущено у зв`язку з тим, що Касаційним кримінальним судом було винесено ухвали про залишення його скарги без руху та її повернення.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.

Слід зазначити, що потерпілий вже скористався правом на оскарження судових рішень щодо ОСОБА_5 , звернувшись до касаційного суду в межах строку на касаційне оскарження.

Чинним КПК не передбачено поновлення строку на усунення недоліків касаційної скарги, яка надійшла після повернення скарги в зв`язку з неусуненням недоліків.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

За таких обставин, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 429 КПК Суд вважає, що касаційну скаргу потерпілого слід повернути у зв`язку з її поданням після закінчення строку касаційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 3 частиною 3 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити потерпілому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року та ухвали Сумського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року щодо засудженої ОСОБА_5 .

Повернути потерпілому ОСОБА_4 касаційну скаргу на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року щодо засудженої ОСОБА_5 , з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3