ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003077 від 06.10.2022р., за апеляційною скаргою першого заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 зі змінами на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11 червня 2024 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого, останній раз: 08.01.2024 року Шевченківським районним судом, за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11 червня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду Чернівецької області від 08.01.2024 року, яким ОСОБА_6 засуджено до покарання у вигляді 5 років 5 місяців позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 5 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховано з моменту його затримання, а саме з 08 серпня 2023 року, зарахувавши в строк призначеного покарання,відповідно до вимог ст.72 КК України, період перебування його під вартою.

НП:11-кп/822/305/24 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ч.4 ст.185 КК України Суддя - доповідач:

ОСОБА_1 Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання його під вартою.

Вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга зі змінами першого заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 , в якій він, не заперечуючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, просить вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11.06.2024р. щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити та вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.01.2024р. та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Уважає, що районний суд, призначаючи ОСОБА_6 остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, вказав про застосування принципу часткового складання призначених покарань, однак фактично застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, тим самим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Тому вважає, що вирок районного суду з цих підстав слід змінити.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Як встановлено судом першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 у період часу з 17 год. по 21 год. 05 жовтня 2022 року, достовірно знаючи про введений в Україні воєнний стан, переслідуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, перебуваючи, в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно викрав з вішалки у приміщенні залу кафе-бару чоловічу куртку марки «Vavalon» темно-синього кольору, вартість якої, згідно висновку експерта СЕ-19/126-22/7222-ТВ, становить 1209 грн. 60 коп. та мобільний телефон марки «iPhone» моделі «7», із об`ємом вбудованої пам`яті 128 Gb, який знаходився у внутрішній кишені куртки, вартість якого, згідно висновку експерта СЕ-19/126-22/7222-ТВ, становить 4235 грн., які належать ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5444 грн. 60 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги зі змінами, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу зі змінами та просила її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечили проти апеляційної скарги прокурора, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , а також призначене покарання за ч.4 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Що стосується рішення районного суду в часині призначеного остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора та вважає, що судом першої інстанції дійсно було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно де положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з ч. 1,4 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Тобто, виходячи із вказаних норм, суд визначає остаточне покарання або шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарання.

Як вбачається із вироку, районний суд, призначаючи ОСОБА_6 остаточне покарання за правилами, передбаченими у ч.4 ст.70 КК України, дійсно зазначив про застосування принципу часткового складання покарань, однак фактично застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки призначив ОСОБА_6 остаточне покарання, яке за своїм розміром є однаковим з покаранням призначеним за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч. 4 ст. 185 КК України від 08.01.2024р., тобто за попереднім вироком.

Отже, судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, тому апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок районного суду у цій частині слід змінити, як те передбачено ст.409 КПК України, та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, а саме шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначене за вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11 червня 2024 року, більш суворим, яке призначене за вироком Шевченківського районного суду Чернівецької області від 08.01.2024 року.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 зі змінами задовольнити.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11 червня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України у частині призначеного йому остаточного покарання змінити.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11 червня 2024 року, більш суворим, призначеного за вироком Шевченківського районного суду Чернівецької області від 08.01.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців, зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.01.2024р.

У решті вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, - у той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2