Справа № 166/37/24 Провадження №11-кп/802/653/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового

засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 17 грудня 2023 року, за апеляційними скаргами старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_10 та представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 19 січня 2024 року стосовно ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В

Вказаною ухвалою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгір`я Ратнівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000171 від 17 грудня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито.

Ухвалою суду вирішено долю речового доказу.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 16.12.2023 року близько 12 години 24 хвилини, рухаючись конем із підводою на АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, тримаючи в правій руці гнучку гілку дерева умисно наніс нею один удар в обличчя в ділянку очей та носа ОСОБА_11 , який у цей момент рухався у попутному напрямку. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді саден та синців у ділянці обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

З ухвалою суду не погодився прокурор і представник потерпілого та оскаржив її в апеляційному порядку.

Прокурор подав апеляційну скаргу у зв`язку із невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадженні, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на те, що суд не надав належної оцінки позиції потерпілого, взагалі не посилався на таку обставину, як відшкодування обвинуваченим завданих збитків або усунення заподіяної шкоди потерпілому.

Просить ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 19.01.2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 у зв`язку у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження скасувати. Призначити новий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 в суді першої інстанції.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу в якій вважає, що суд, задовольняючи клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, постановив незаконне та необгрунтоване рішення. Просить оскаржену ухвалу стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

У поданому до суду запереченні захисник обвинуваченого з доводами апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого не погоджується та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні апеляційних скарг відмовити в повному обсязі, залишити ухвалу - без змін.

Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали та виклав доводи апеляційних скарг, міркування обвинуваченого та його захисника, які просили залишити апеляції без задоволення, думку прокурора та представника потерпілого, які підтримали свої апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що вказаним вимогам кримінального процесуального закону оскаржена ухвала не відповідає.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження судом апеляційної інстанції встановлено, що доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого в даному випадку є такими, що заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток становлять лише ті випадки вчинення кримінального правопорушення, готування чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитків.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , є проступком із матеріальним складом, отже шкода здоров`ю, яка настала внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень є обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони.

Наявність усіх наведених обов`язкових складових для звільнення особи від кримінальної відповідальності та підставі ст. 45 КК України судом, у зазначеному випадку, перевірено не було.

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали колегія суддів встановила, що повне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_8 завданих ним збитків або усунення заподіяної шкоди потерпілому, не знайшло свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження.

Перш за все, хибними є висновки суду першої інстанцій про відсутність підстав для відшкодування завданої шкоди через те, що потерпілий не заявив цивільного позову про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, оскільки обов`язковою складовою підстави до застосування ст. 45 КК, серед іншого, є саме добровільне відшкодування збитків або усунення шкоди.

Так, потерпілий на момент розгляду справи в суді першої інстанції продовжував лікування та не заявляв розмір завданої шкоди, відомості про добровільне відшкодування завданої шкоди в матеріалах кримінального провадження відсутні, а відтак суд не мав підстав для прийняття рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, оскільки не було встановлено усіх обов`язкових складових підстав до застосування ст. 45 КК України.

Отже, в даному проваджені районний суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, застосувавши положення ст. 45 КК України, які не підлягали застосуванню і як наслідок істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, необґрунтовано та передчасно прийнявши рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 .

Наведені порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційний суд вважає істотними та такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого підлягають до задоволення, а оскаржена ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно встановити наявність або відсутність передбачених ст. 45 КК обставин та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_10 та представника ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 19 січня 2024 року, якою ОСОБА_8 на підставі ст. 45 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з дійовим каяттям скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Головуючий

Судді