ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/18373/24

Провадження 1-кс/522/5852/24

05 листопада 2024 року

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників поліції відділу поліції ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, що полягає у відмові у задоволенні клопотання про залучення у якості потерпілої особи, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчому судді Приморському районному суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність працівників поліції відділу поліції ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, що полягає у відмові у задоволенні клопотання про залучення у якості потерпілої особи.

У своїй скарзі ОСОБА_3 просить: зобов?язати дізнавача СВ Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 залучити його, ОСОБА_3 , у якості потерпілої особи до кримінального провадження №0000337 від 14.06.2024 за ч.1 ст. 358 КК України; зобов`язати видати пам`ятку потерпілої особи; Притягнути посадових осіб даного відділу до відповідальності.

На обґрунтування скарги вказано, що 14.06.2024 до відділу поліції №2 ОРУП №l за адресою: вул. Грецька, буд. 42, ОСОБА_3 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Дану заяву було прийнято та зареєстровано працівником поліції прийомного відділення відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області 14.06.2024 року.

24.06.2024 р. він прийшов до відділу поліції №2 ОРУП №1 для отримання Витягу з ЄРДР та пам`ятки потерпілої особи, однак працівником поліції відділу поліції №2 ОРУП № l було видано Витяг з ЄРДР, але пам`ятки потерпілої особи видано не було. У даній справі він перебуває у статусі свідка, а відмову видати пам`ятку потерпілої особи йому обґрунтували, посилаючись виключно на формальний склад злочину та на те, що у даному кримінальному правопорушенні нібито не може бути потерпілою одна особа, ігноруючи усі відомості, що були ним викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, протоколах допиту, наданих ним документах та матеріалах кримінального провадження. З цим він повністю не згоден, так як він є заявником у даній справі, і внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення ним були недоотримані пенсійні кошти у розмірі 5146 грн. за період з 2 січня 2023 року по 31 липня 2024 року своєчасно.

Він неодноразово звертався із клопотаннями надати йому статус потерпілої особи. Кожного разу у нього приймали клопотання, проте жодних відповідей на них та жодних дій не було.

Декілька днів тому, коли він вкотре хотів подати даного роду клопотання, йому було повідомлено, що отримати статус потерпілої особи у даному кримінальному провадженні не є можливим, так як немає доказів того, що кримінальним правопорушенням йому було завдано шкоди, та було надано лист, датований від 09.10.2024 №60.2K-1583. У даному листі немає чіткої відповіді на те, чому отримати статус потерпілої особи не є можливим, та немає жодного обґрунтування щодо відмови. Більше того, його звернення було датоване 02.10.2024, а у листі зазначено, що звернення було зареєстроване 03.10.2024 року, тобто існує неспівпадіння у датах.

В судове засідання скаржник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Водночас було подано заяву відповідно до якої просив проводити розгляд скарги без його участі.

Прокурор та представник відділу поліції в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. Заперечень на скаргу до суду не надходило.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу, додані матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч. 2 статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження, як потерпілого.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право заявляти відводи та клопотання.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справу своєму узагальненні від 12.01.2017р.«Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Частиною 2 статті 9 КПК України на слідчого покладений обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Окрім цього, на слідчого, прокурора покладений обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені статтею 91 цього Кодексу (ч. 1 ст. 92 КПК України).

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Відділу поліції №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000337 від 14.06.2024 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 було подане клопотання про залучення в якості потерпілого від 02.10.2024 року, в рамках вказаного кримінального провадження.

Прокурор та дізнавач, бездіяльність якого оскаржується, тобто як учасник процесу у даному провадженні, будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.

З досліджених додатків до скарги ОСОБА_3 встановлено, що згідно листа т.в.о. начальника сектору дізнання відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 № 60.2/К-158 від 09.10.2024 року, в задоволенні клопотань ОСОБА_3 було відмовлено.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем було проігноровано вимоги ст. 220 КПК України, та не дивлячись на заявлені клопотання заявника розглянуті не були, тобто слідчий суддя констатує, що було вчинено у цьому кримінальному провадженні бездіяльність з боку дізнавача.

Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Частиною 1 статті 300 КПК України передбачено, що для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 5 статті 40 КПК України регламентовано, що слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що дізнавачем було відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_3 листом, тобто неналежним чином розглянуте його клопотання.

Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого, дізнавача у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а тому може лише зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну дію, тобто - розглянути звернення та постановити процесуальне рішення.

Вивчивши скаргу ОСОБА_3 та матеріали, додані до неї, вважаю що вимоги скарги підлягають частковому задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст. ст. 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача задовольнити частково.

Зобов`язати дізнавача СД відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, який входить до групи дізнавачів у кримінальному провадженні № №0000337 від 14.06.2024, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, розглянути відповідно до вимог ст. 220 КПК України:

- клопотання ОСОБА_3 про залучення в якості потерпілого від 02.10.2024 року, в рамках вказаного кримінального провадження (яке зареєстровано відділом поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 02.10.2024 року).

В іншій частині вимог скарги, - відмовити з підстав, зазначених в мотивувальній частини ухвали слідчого судді.

Ухвалу направити до виконання до ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1