Справа № 242/1387/23
Провадження № 1-кп/0203/917/2024
УХВАЛА

іменем України

27 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002467 від 13.06.2023 року, стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 за ч.2 ст.114-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.п.1,2, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 , розуміючи міру покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжкими, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений зареєстрований та проживав на території, на якій відбуваються активні бойові дії, яка в повній мірі не контролюється органами державної влади України, що може сприяти ухиленню від кримінальної відповідальності. Враховуючи наявність у обвинуваченого доступу до власного телеграм-каналу, з використанням якого було вчинене інкриміноване правопорушення, існує ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, що стосуються обставин вчинення злочину. Також прокурор вказав, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, в якому обвинувачується, оскільки має лояльне налаштування до т.зв. «днр» та окупаційних військ, проживав в місті, поблизу якого розміщуються підрозділи ЗСУ, може продовжити спілкування з особами, які були призначені ОСОБА_5 адмінами телеграм-каналу, та які на даний час встановлюються органом досудового розслідування.

Захисник, обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник послався на те, що у ОСОБА_5 відсутні підстави для переховування від суду, він має родину: мати, доньку, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, позитивно характеризується, просила розглянути питання про застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави. Крім того, обвинувачений вказав на необґрунтованість підозри, на відсутність матеріалів, якими прокурор повинен обґрунтувати доводи клопотання, відсутність суспільного інтересу, тривалість розгляду справи, що на його думку, є підставою для зміни запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши наявні матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні в умовах воєнного стану тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 8 років, і з врахуванням тяжкості пред`явленого обвинувачення і суворості покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, особи обвинуваченого, а також стадії процесу, оскільки ОСОБА_5 може змінити місце фактичного мешкання, перетнути держаний кордон поза пунктами пропуску, виїхати на тимчасово окуповану територію України, реально існує обґрунтований ризик, що він буде переховуватися від суду.

Також, оскільки на теперішній час агресивні дії держави-агресора, Російської Федерації, продовжуються, враховуючи характер кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , вчинене під час воєнного стану в Україні, реально існує ризик, що обвинувачений продовжить кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується та вчинить інші протиправні дії проти основ національної безпеки України.

Разом з цим, суд зазначає, що наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, є недоведеним, оскільки доводи прокурора про можливість ОСОБА_5 видалити відповідні дані у власному телеграм-каналі спростовуються його же інформацією про те, що братом ОСОБА_5 було здійснено закриття чату в цьому телеграм-каналі , внаслідок чого інформація була видалена.

Суд вважає, що наявні ризики, враховуючи зміст пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистістьвиправдовують продовження раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах тримання під вартою відсутні.

Посилання захисника на те, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, суд не може вважати підставою для зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені обставини, з урахуванням серйозності обвинувачення, обставин скоєння злочину та суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його вини, не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.

Твердження обвинуваченого, що до клопотання прокурора не було додано доказів, - є безпідставним, оскільки судом встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, у якій передбачено вимоги лише про зазначення відомостей, які викладені в клопотанні.

Зокрема, у клопотанні прокурора зазначені короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також щодо неможливості застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Доводи обвинуваченого про те, що матеріали провадження не містять доказів на підтвердження його винуватості не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.

Посилання ОСОБА_6 обвинуваченого на те, що справа тривалий час розглядається судом, то суд, хоча і констатує тривалість судового розгляду, однак відкладення слухань були пов`язані з неодноразовою заміною складу суду, заявленими клопотаннями про неможливість прийняти участь у судовому засіданні, а також з інших об`єктивних причин, що, враховуючи складність даного кримінального провадження, соціальний інтерес до злочину, об`єм матеріалів, які досліджуються судом, об`єктивно узгоджується з критеріями розумності строків кримінального провадження, визначеними ст. 28 КПК України.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність продовжити ОСОБА_5 тримання під вартою строком на 60 днів.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, статтею 114-2 КК України.

Суд, враховуючи перелічені вище підстави вважає, що альтернативний запобіжний захід у виді застави не зможе гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 199, 331, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1