Провадження № 1-кп/185/259/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності обвинуваченого в порядку спеціального судового провадження в період воєнного стану в приміщенні суду в м.Павлоград Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000109 від 02.05.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Герзель Гудермеського району ЧІАССР, громадянина РФ, військовослужбовця спеціального загону швидкого реагування «ІНФОРМАЦІЯ_19» у складі військ національної гвардії РФ, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, -

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Із 19.02.2014 представниками Російської Федерації (далі - РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі - ЗС РФ), яке керівники РФ назвали переміщенням військових підрозділів у межах звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території АРК і м. Севастополя. 18.03.2013 РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно з цим протягом березня та на початку квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, взяли під контроль будівлі, у яких були розташовані органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07.04.2014 в м.Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»), а 27.04.2014 в м.Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які досі функціонують.

Внаслідок військових дій у період із травня по серпень 2014 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації РФ окремих територій України є 19.02.2014. АРК та м. Севастополь є тимчасово окупованими РФ з 20.02.2014. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими РФ (зокрема окупаційною адміністрацією РФ) починаючи з 07.04.2014, відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VІІ.

Надалі, 24.02.2022 президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції. Після цього близько четвертої години ранку того ж дня ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 Наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти РФ) тощо.

Відповідно до ст. 2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, Конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, із 19.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією РФ проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм МГП).

Одразу після оголошення 24.02.2022 Президентом РФ про початок «спеціальної військової операції», російські війська перетнули російсько-український кордон та пішли у наступ на території Луганської області.

Близько 05 години того ж дня на околицях м.Сватове Луганської області почалися бої з військовослужбовцями ЗС РФ.

Починаючи з 25.02.2022 розпочалися обстріли військовослужбовцями ЗС РФ та учасниками незаконних збройних формувань так званої «народної міліції ЛНР» цивільних об`єктів та цивільного населення на території Луганської області.

У подальшому значна кількість військовослужбовців ЗС РФ та так званої «народної міліції ЛНР» у складі визначених підрозділів ЗС РФ пересувались територією Луганської області як в напрямку адміністративних кордонів Донецької та Харківської областей, так і в зворотному - у бік російсько-українського кордону.

Одночасно з веденням бойових дій на території Луганської області, здійсненням обстрілів населених пунктів, у тому числі з ракетно-артилерійського озброєння та із застосуванням авіації, військовослужбовці ЗС РФ з метою забезпечення можливості безперешкодного пересування територією Луганської області здійснювали блокування чи тимчасове захоплення ряду населених пунктів, облаштування на автомобільних шляхах області блокпостів для здійснення заходів щодо контролю доступу осіб на обумовлену ділянку території та ймовірну оборону від наступу військовослужбовців Збройних Сил України.

Зокрема, 03.03.2022 у с. Макіївка Сватівського району Луганської області військовослужбовці ЗС РФ та так званої «народної міліції ЛНР» провели зачистку населеного пункту, захопили будівлю Макіївської гімназії за адресою: вул. Шкільна, буд. 1 , - де розташували штаб та зібрали військову техніку. Також військовослужбовці ЗС РФ облаштували біля місця своєї тимчасової дислокації блокпост, який розташували біля будівлі Макіївської гімназії по вул. Шкільна села Макіївка Сватівського району Луганської області України.

07.10.2022 військовослужбовці ЗС РФ та так званої «народної міліції ЛНР» відступили з території села Макіївка Сватівського району Луганської області, понісши втрати.

Таким чином, з 03.03.2022 по 07.10.2022 територія с. Макіївка Сватівського району Луганської області разом із місцевим цивільним населенням, була підконтрольною військовослужбовцям ЗС РФ та так званої «народної міліції ЛНР».

Крім того, на початку квітня 2022 року до населеного пункту Макіївка Сватівського району Луганської області зайшли військовослужбовці спеціального загону швидкого реагування «ІНФОРМАЦІЯ_19» - спецпідрозділу у складі військ національної гвардії Росії (Росгвардії) (далі - СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19»), які розташувались у будівлі Макіївської гімназії за адресою: вул. Шкільна, буд. 1, с. Макіївка, Сватівський район Луганської області, Україна .

12.04.2022 близько 09.00 години військовослужбовець СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» у складі ЗС РФ, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на території с. Макіївка Сватівського району Луганської області, яке на той час перебувало під контролем військовослужбовців ЗС РФ, беручи участь у бойових діях, зокрема здійсненні заходів щодо контролю доступу осіб на обумовлену ділянку території Сватівського району Луганської області та ймовірну оборону від наступу військовослужбовців ЗС України, усвідомлюючи обставини існування міжнародного збройного конфлікту на території України, у порушення ст.33 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української PCP «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12.08.1949 про захист жертв війни» від 03.07.1954 та в подальшому підтвердженої зобов`язаннями за міжнародними договорами, укладеними Українською PCP до проголошення незалежності України, згідно зі ст.6 Закону України «Про правонаступництво України» від 12.09.1991, а також яка, відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст.6 та ч.ч.1, 2 ст.2 зазначеної Конвенції, застосовується з самого початку будь-якого конфлікту або окупації та до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни та до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив, у якій, серед іншого, прямо забороняється пограбування осіб, які перебувають під її захистом, - діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивами та метою незаконного збагачення за рахунок майна інших осіб, діючи в умовах міжнародного збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб разом з іншими сьома невстановленими військовослужбовцями СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», які виконували його команди, увірвався до оселі громадянки України, потерпілої ОСОБА_6 , та громадянина України, потерпілого ОСОБА_7 у будинок АДРЕСА_3 , які відповідно до ч.1 ст.4 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, є особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, як такі, що в будь-який момент та за будь-яких обставин опинилися, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянином якої вони не є, з метою проведення так званої «зачистки» та почали проведення «обшуку» у вищевказаній оселі.

Перед початком «обшуку» невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», діючи спільно з обвинуваченим ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з потерпілим ОСОБА_7 у військовій формі ЗС РФ, відкрито демонструючи наявну при них автоматичну вогнепальну зброю, погрожуючи тим самим її застосуванням у випадку невиконання їх злочинних наказів, віддали наказ потерпілому ОСОБА_7 залишатись на подвір`ї та не заважати.

В ході «обшуку» обвинувачений ОСОБА_3 та інші військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», будучи у військовій формі ЗС РФ, відкрито демонструючи наявну при них автоматичну вогнепальну зброю, погрожуючи тим самим її застосуванням у випадку перешкоджання їх злочинній діяльності не виправдано воєнною необхідністю незаконно заволоділи належними потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 :

- мобільними телефонами марки Samsung Galaxy А72 256 Гб Black, вартістю 14199,24 гривень; марки Xiaomi Redmi 6 3/32 Gb Gray Global Rom, вартістю 581,33 гривень;

- електричним чайником марки Grunhelm EKS-7518 «метал», вартістю 303,46 гривень;

- оргтехнікою: клавіатурою Logitech К120 USB UKR OEM, вартістю 281,18 гривень, оптичним маніпулятором «Миша» Logitech В100 Optical Mouse Black, комп`ютером Dell Optiplex 790 SFF (Intel Core ІЗ-2100, 16 Гб ОЗУ, 500 HDD, Windows 10), монітором 19" LG Flatron W1943SS;

- електричним чайником VITEC BT-3110, з підсвічуванням, 1.8 L, Black;

- грошовими коштами родини Глобчастих в кількості 15000 гривень, 1000 Євро, 100 доларів США;

- транспортним засобом марки Citroen C-Crosser чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , вартістю 339650 гривень.

Після заволодіння майном, транспортним засобом та грошовими коштами невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», діючи спільно з обвинуваченим ОСОБА_3 розпорядились ним на власний розсуд.

Крім того, в ході проведення вищевказаного обшуку, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи спільно з іншими невстановленими військовослужбовцями СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», оглянувши комп`ютер потерпілої ОСОБА_6 , в якому виявили проукраїнські світлини та патріотичні українські картинки, схопив її за кофту рукою та наніс три удари рукою по голові в область щоки та лобу, завдавши фізичного болю, внаслідок чого в неї виникла гематома. В цей час двоє невстановлених військовослужбовців СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» під загрозою застосування автоматичної вогнепальної зброї завели потерпілого ОСОБА_7 до будинку та проводили обшук в іншій спальній кімнаті.

Після огляду комп`ютера обвинувачений ОСОБА_3 висловився нецензурною лайкою щодо потерпілої ОСОБА_6 , звинуватив її у диверсійній діяльності та співпраці зі Службою безпеки України, а також усвідомлюючи, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до ч.1 ст.4 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, є особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, як такі, що в будь-який момент та за будь-яких обставин опинилися, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами якої вони не є, маючи умисел на незаконне позбавлення волі, за відсутності підстав, передбачених ст. ст. 41, 42, 68, 78 Конвенції, віддав наказ присутнім в будинку невстановленим військовослужбовцям СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» доставити їх до штабу.

На виконання наказу обвинуваченого ОСОБА_3 невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» зав`язали потерпілій ОСОБА_6 очі її кофтою, та утримуючи її руки позаду і нахиливши головою вниз до землі, шляхом фізичного примусу проти волі останньої, вивели на вулицю. Після цього посадили до салону автомобіля марки Citroen C-Crosser чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та повезли у невідомому напрямку.

Інші невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», виконуючи наказ обвинуваченого ОСОБА_3 , замотали голову та очі потерпілого ОСОБА_7 . покривалом, та утримуючи його з двох боків за руки і нахиливши головою вниз до землі, шляхом фізичного примусу проти волі останнього, вивели на вулицю. Після цього посадили до автомобіля невстановленої марки, на якому відвезли до Макіївської гімназії.

Того ж дня, близько 10.00 години, більш точний час під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 привезли до Макіївської гімназії за адресою: вул.Шкільна, буд. 1, с.Макіївка Сватівського району Луганської області , - де розташовувався штаб військовослужбовців ЗС РФ.

В будівлі Макіївської гімназії невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» завели потерпілу ОСОБА_6 до спортивного залу, де поклали на підлогу обличчям донизу та наказали розвести вздовж тулубу руки та ноги тримати на ширині плечей, залишили під охороною декількох невстановлених військовослужбовців ЗС РФ. Потерпілого ОСОБА_7 також завели до спортивного залу, поклали на підлогу обличчям донизу та наказали тримати руки за головою та ноги тримати на ширині плечей, де залишили під охороною.

Через деякий час за наказом обвинуваченого ОСОБА_3 невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» завели потерпілу ОСОБА_6 до кабінету директора на першому поверсі гімназії, де, грубо порушуючи закони та звичаї війни, обвинувачений ОСОБА_3 разом з іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ упродовж невстановленого проміжку часу завдавали потерпілій ОСОБА_6 ;множинні та хаотичні удари металопластиковою трубою по рукам, ногам та спині, вимагаючи при цьому надати інформацію про місцезнаходження прикордонників, мешканців с.Макіївка, які брали участь в АТО/ООС, а також місцезнаходження українських прапорів, які остання забрала з приміщення гімназії та заховала. Далі до рук потерпілої ОСОБА_6 приєднали електроди та здійснили не менше п`яти ударів електричним струмом. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 був присутній під час катування потерпілої ОСОБА_6 та керував незаконними діями інших невстановлених військовослужбовців СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19».

Далі за наказом обвинуваченого ОСОБА_3 невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» поставили потерпілу ОСОБА_6 на коліна перед столом, за яким сидів обвинувачений ОСОБА_3 , та останнім був проведений допит. В ході допиту обвинувачений ОСОБА_3 продовжив звинувачувати потерпілу ОСОБА_6 у диверсійній діяльності через знайдене у месенджері телефону одного з мешканців села пересланого повідомлення від Служби безпеки України.

Після цього невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», діючи за наказом обвинуваченого ОСОБА_3 завели до кабінету директора в приміщенні Макіївської гімназії потерпілого ОСОБА_7 , якому в присутності потерпілої ОСОБА_6 вказали, що його дружина є диверсанткою, а тому її буде розстріляно. Водночас обвинувачений ОСОБА_3 , маючи на меті завдання невиправданих конкретною ситуацією душевних та психічних страждань, наказав потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 попрощатися перед стратою останньої. У подальшому невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» одягнули на голову потерпілого ОСОБА_7 мішок, який зав`язали покривалом та, вивівши з приміщення гімназії, відвезли до місця проживання останнього, де відпустили.

Далі за наказом обвинуваченого ОСОБА_3 у його присутності та під його керівництвом, невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», впродовж невстановленого проміжку часу, завдавали потерпілій ОСОБА_6 множинні та хаотичні удари електричним струмом та металопластиковою трубою по спині, вимагаючи при цьому надати інформацію про місцезнаходження прикордонників та мешканців с. Макіївка, які брали участь в АТО/ООС.

Через декілька годин потерпілу ОСОБА_6 вивели з кабінету директора гімназії до актової зали, де прикували кайданками до батареї.

Близько 20.00 години 12 квітня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 наказав потерпілій ОСОБА_6 під загрозою фізичної розправи і вбивства у строк до 14 квітня 2022 року зібрати в мешканців селища інформацію про патріотично налаштованих жителів Красноріченської територіальної громади Сватівського району та їх можливу співпрацю зі ЗСУ, яку надати йому. Далі обвинувачений ОСОБА_3 відпустив потерпілу ОСОБА_6 додому.

В результаті вказаних дій потерпілій ОСОБА_6 завдано тілесні ушкодження у вигляді дев`яти пігментованих плям - сліди від крововиливів («гематом») у м`яких тканинах обох поперекових та крижовій ділянках спини і чотири депігментовані плями - сліди від саден у хребтовій ділянці спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, як жорстоке поводження з цивільним населенням та інші порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

ІІ. Застосовані судом правові процедури. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого ОСОБА_3 , як підозрюваного та обвинуваченого, на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження, в результаті чого судом встановлено наступне.

У спосіб, передбачений вимогами ч.3 ст.111, ст.135 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_3 є громадянином РФ, знаходиться на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та проживає там, відсутність поштового зв`язку з вказаною територією, у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері 3 ( 7401 ) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора були опубліковані повістки про виклик ОСОБА_3 до слідчого на 09.01.2023, 10.01.2023, 11.01.2023. В призначені дати ОСОБА_3 до слідчого не з`явився /т.м.д.р.1 а.п.128-131/.

12.01.2023 слідчим за погодженням процесуального керівника складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України разом з пам`яткою про процесуальні права підозрюваного. Дане повідомлення з пам`яткою про процесуальні права підозрюваного разом з їх перекладом на російську мову, з повістками про виклики на 18.01.2023, 19.01.2023, 20.01.2023 на ім`я ОСОБА_3 були опубліковані на сайті офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері 8. Підозрюваний у вказані дати до слідчого не з`явився /т.м.д.р.1 а.п.115-185/

12.01.2023 на підставі постанови слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління ІНФОРМАЦІЯ_20 з метою недопущення порушень прав на захист підозрюваного ОСОБА_3 залучено захисника адвоката ОСОБА_8 для здійснення захисту підозрюваного, згідно з дорученням № 004-40000265 від 16.01.2023 / т.м.д.р.1 а.п.132-136/.

11.01.2023 на підставі постанови слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління ІНФОРМАЦІЯ_20 з метою недопущення порушень прав підозрюваного ОСОБА_3 , який є громадянином РФ, а в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про володіння останнім українською мовою, залучено перекладача ОСОБА_9 для здійснення перекладу з української на російську мову та навпаки /т.м.д.р.1 а.п.137-141/.

Постановою слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління ІНФОРМАЦІЯ_20 від 27.01.2023 підозрюваного ОСОБА_3 було оголошено у розшук, здійснення якого доручено ГВ ЗНД 3 управління ІНФОРМАЦІЯ_20 /т.м.д.р.1 а.п.195-196/.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23.05.2023 на підставі клопотання слідчого, яке розглянуто за участю захисника, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000109 відносно ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України /т.м.д.р.2 а.п.121-123/, про що в газеті «Урядовий кур`єр» у номері 104 ( 7502 ) та на офіційній веб-сторінці Офісу Генерального прокурора опубліковано відповідні оголошення про постановлення ухвали від 23.05.2023 про здійснення спеціального досудового розслідування та повістки про виклик до слідчого на 28.05.2023, 29.05.2023, 30.05.2023 для проведення слідчих та процесуальних дій /т.м.д.р.2 а.п.121-135/.

Під час здійснення судового провадження судом також здійснені усі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

У зв`язку з розпорядженням Верховного Суду від 10.03.2022 №4/0/9-22 та зміною територіальної підсудності Сватівського районного суду Луганської області, обвинувальний акт стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 був направлений до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року було призначено підготовче судове засідання в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, на 07 листопада 2023 року /т.1 а.п.20/

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, проведено судові засідання: 07.11.2023, 11.12.2023, 29.12.2023, 12.02.2024, 12.03.2024, 08.04.2024, 06.05.2024 /т.1 а.п.33, 53, 64, 191, 200-201, 224, 242/

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачений ОСОБА_3 повідомлявся про судовий розгляд кримінального провадження стосовно нього та мав можливість прибути до суду, скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання та заяви.

Зазначеною можливістю наданою судом обвинувачений ОСОБА_3 не скористався.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз.1 ч.3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

У свою чергу, за змістом ч. 2 ст. 297-1 КПК України вбачається серед переліку певних злочинів, посилання на ст.438 КК України, за якими висунуто обвинувачення ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до інформації з відкритих джерел - офіційної веб-сторінки національного оператора поштового зв`язку - Акціонерного товариства «Укрпошта» ( https://www.ukrposhta.ua) здійснити поштове відправлення в Росію чи Білорусь з відділень Укрпошти неможливо.

Разом з цим, у відповідності до положень ч.8 ст.135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Вказані положення процесуального закону судом були дотримані.

Судом, на виконання зазначених положень процесуального закону, були надіслані та опублікуванні у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр», повістки та повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_3 до призначених судових засідань /т.1 а.п.54, 63, 199/

Крім того, повідомлення про виклик до суду обвинуваченого ОСОБА_3 були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо всіх судових засідань, які призначались у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалою суду 12.03.2024 року було доручено органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) дії для встановлення місця перебування обвинуваченого, його фізичного стану, можливих додаткових способів сповіщення обвинуваченого ОСОБА_3 про кримінальне переслідування та про судовий розгляд обвинувального акту за його обвинуваченням /т.1 а.п.202-203/.

В ході виконання ухвали суду були отримані відомості, що станом на 04.04.2024 року обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на території РФ. Згідно інформації з відповідних баз та реєстрів військовополонених або загиблих обвинувачений не значиться, до ймовірної передачі для обміну як військовополоненого громадянин РФ ОСОБА_3 не готується. Встановити додаткові контакті дані обвинуваченого ОСОБА_3 або членів його родини в соціальних мережах, месенджерах, дані електронної пошти не виявилось за можливе /т.1 а.п.219, 230, 238/.

Ухвалою суду від 29.10.2024 року було задоволено клопотання журналіста ОСОБА_10 про проведення трансляції судових засідань та надано дозвіл на здійснення онлайн-трансляції судових засідань в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, на каналі «Судова влада України», створеному на YouTube.

Водночас, незважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 протягом тривалого часу на території України, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч.7 ст.135 КПК України.

Захисник в ході судових засідань стверджував, що у нього відсутні будь-які можливості для контакту з обвинуваченим та можливість вручення йому повісток чи процесуальних документів.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

Щодо забезпечення права на захист.

Відповідно до ч. 2ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч.1 ст.52 КПК України, оскільки стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 здійснювалось спеціальне досудове розслідування та прийнято рішення про спеціальне судове провадження.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого судового розгляду даного кримінального провадження, судом у повному обсязі була забезпечена участь захисника для захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_3 .

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 06 травня 2024 року клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду було задоволено, оскільки наявними в матеріалах кримінального провадження доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_3 висунуте щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, що входить до переліку злочинів, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 всіма наявними у розпорядженні суду засобами, передбаченими КПК, повідомлявся про розгляд судом кримінального провадження стосовно нього, тому очевидно обізнаний про розгляд кримінального провадження, має змогу отримувати інформацію щодо розгляду цього кримінального провадження, однак переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Разом з цим, за період часу з 03 жовтня 2023 року (ухвали про призначення підготовчого судового засідання) та до виходу суду до нарадчої кімнати 11.11.2024, інформація, яка стосувалася всіх призначених судових засідань, своєчасно публікувалася та була доступною через офіційний веб-сайт суду, офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора та публікацій у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження, на каналі «Судова влада України», створеному на YouTube.

За час спеціального судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 міг визначитися з провадженням проти нього, та усвідомлюючи, що в нього виник юридичний обов`язок постати перед судом, проте не змінив свою процесуальну поведінку та продовжив подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи даний блок вироку, суд констатує, що всі передбачені КПК умови для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «in absentia», судом виконані та дотримані у повному обсязі.

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

Прокурор, в ході судових дебатів, висловив позицію щодо повної доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину, що йому інкримінований. Просив визнати обвинуваченого винуватим та призначити відповідне покарання в межах санкції ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України. Також прокурором у дебатах була докладно обґрунтована позиція щодо наявності підстав для застосування до обвинуваченого покарання не у мінімальних межах позбавлення волі з урахуванням суспільної небезпечності інкримінованого ОСОБА_3 діяння, що вчинене з винятковим цинізмом та особливою жорстокістю, пов`язане з нелегальним ув`язненням, побиттям, катуванням, необґрунтованою військовою необхідністю вилучення та заволодіння особистим майном цивільних осіб.

Потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що діями обвинуваченого було завдано значний влив на її фізичний та психічний стан. В результаті вчиненого злочину їй були спричинені тілесні ушкодження, вона була вимушена покинути своє місце проживання, залишити хвору матір без догляду. В неї та чоловіка було протиправно забрано їх майно, транспортний засіб, грошові кошти. Обвинувачений ОСОБА_3 заслуговує на покарання, передбачене законодавством.

Захисник не мав можливості отримати будь який контакт з обвинуваченим і з`ясувати його правову позицію щодо висунутого обвинувачення.

Разом з цим, захисник в ході судових дебатів просив прийняти законне рішення на підставі досліджених доказів.

ІV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин, вчинених кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В кримінальному провадженні за обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України, його вина підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , в яких потерпіла показала, що на час інкримінованих подій вона проживала в с.Макіївка Луганської області, була старостою. За декілька днів до війни із-за кордону повернувся її чоловік - потерпілий ОСОБА_7 . Вони не змогли виїхати до окупації, оскільки проживають разом з матір`ю, яка хворіє, важко пересувається, тому залишились на території села, вона допомагала односельцям. 03 березня 2024 року в 16.30 годині до села заїхала військова техніка РФ. Люди в чорній формі стали проводити «зачисту» в селі. 04 березня 2024 року до них приїхали невідомі люди і сказали, що її викликає командир. Її привезли в приміщення школи. Людина у військові формі наказала їй пройти по селу та попередити односельців, щоб вони вели себе спокійно, не робили «неправильних дій». Вона пройшла по всіх домівках, переказала почуте. На початку квітня 2024 року обстановка в селі змінилась, заїхали військові іншої національності, біля гімназії з`явився блок-пост. До неї приїхав селищний голова з іншого села та повідомив, що в с.Макіївка зайшли «кадирівці». Близько 09.00 години 12 квітня 2024 року до їх дому під`їхала машина, невідомі люди у військовій формі перестрибнули через огорожу. Чоловік в цей момент був на подвір`ї. Ці люди зі зброєю зайшли в будинок на кухню та сказали, що будуть робити «зачистку». Вона вперше побачила обвинуваченого з позивним « ОСОБА_3 ». З його дій та команд вона зрозуміла, що він є командиром. Стали відчиняти всі кімнати, переглядати шафи, перемовлятись між собою на своїй мові. В будинку знайшли погони сина, який проходить військову службу в ЗСУ. Вони наказали включити персональний комп`ютер. Переглядаючи дані, ці військові знайшли листи, що вона писала до органів влади під час виконання обов`язків старости, та фотографії з військовими ЗСУ. Обвинувачений взяв за капюшон куртки та вдарив по обличчю, наказав іншим військовим її забирати з собою. Військові забрали у них всі документи. Вона бачила, як військові забрали їх гроші та телефони. Після чого кофтою ці особи зав`язали її очі, посадили до автомобіля та привезли до гімназії, де в спортзалі поклали на підлогу обличчям донизу. Вона чула, що там багато людей. Зі спортзалу її перевели до актового залу, де також поклали на підлогу. Через деякий час невідомі військові привели її до кабінету директора, почали звинувачувати в тому, що вона пекла пиріжки прикордонникам, та що вона є «диверсанткою». Обвинувачений наказав розблоковувати мобільні телефони, яких було дуже багато в коробці. Вона не змогла зайти в меню телефонів, оскільки це були не її телефони. Її поклали на підлогу, закотили рукав, чимось намазали шкіру, і п`ять разів її вдарило струмом. Поклали на кушетку, стали періодично бити та погрожувати. Спина вже була «чорна» від ударів, військові підняли сорочку та показали односельцям ОСОБА_13 та ОСОБА_14 її спину з тілесними ушкодженнями, питали у ОСОБА_15 про неї, казали йому, що її застрелять. Коли ОСОБА_15 вивели, її знову поклали на підлогу, та знову почали застосовувати електрострум, прикладаючи проводки до спини. Вона стала кричати. Військові стали питати - де вона сховала українські прапори. Вона повідомила, що прапори заховані в будинку. Обвинувачений наказав привести її чоловіка. Коли чоловіка привели, військові заставили їх прощатись, при цьому постійно її називали «диверсанткою», сказали, що її розстріляють. Вона простилась з чоловіком, його відпустили додому, а її відвели в спортзал, кайданками пристебнули до батареї. Вона була там одна, військові часто заходили та розпитували у неї особисті дані, один з них вдарив її баскетбольним м`ячем, вимагали зізнання в тому, що це українська влада змусила її так робити. Вночі під`їхала важка техніка. Через деякий час прийшов військовий та відвів її до кабінету директора. Навпроти неї сиділи російські військові без зброї, не слов`янської національності, серед них був обвинувачений, ще двоє осіб були в масках. Командир сказав, що вона повинна односельцям оформлювати пенсії, проте вона цього не робить, змусили її розмовляти на російській мові, наказав наступного дня пройти по селу. З валізи військові висипали перед нею прапори, стрічки українські. Командир ногами потоптався на цих речах, запитав - де вона цього понабиралась. Приблизно о 21.00 годині двоє військових вивели її з кабінету та відвели додому. Один з них по дорозі сказав: «ти розумієш, що ти свого чоловіка підвела». Коли вона зайшла додому, то побачила, що в хаті було все перевернуто, замки були викручені, двері відкриті, жалюзі зірвані. Коли вона з чоловіком лягала спати, було чути - як хтось ходить в будинку, дивиться у вікна. В неї була думка, що ці особи застрілять через вікно її та чоловіка. Все продовжувалось до 06.00 години ранку 13 квітня. Вона зайшла до матері, попрощалась. Вдома залишила записку, що вона начебто пішла по селу виконувати наказ обвинуваченого. По дорозі вона разом з чоловіком зайшли до її тітки, та городами вийшли з села. Почалась злива, їм вдалось піднятись на гору, вони йшли польовими дорогами, намагались не виходити на автошляхи. Прийшли до знайомого фермера, у якого вони взяли грошей, бо всі гроші в них забрали під час обшуку російські військові. Вони полями прийшли до с.Нова Михайлівка, де переночували. Вона все розповіла українським військовим. Ці особи сфотографували її тілесні ушкодження. Вранці їх евакуювали до м.Слов`янська. В подальшому вона написала заяву до поліції. В ході досудового розслідування стало відомо, що « ОСОБА_3 » - це ОСОБА_3 . Всі насильницькі дії стосовно неї були за керівництвом обвинуваченого, до нього військові звертались «наш командир». Всі допити з нею проводив обвинувачений, били її в присутності ОСОБА_3 . Тілесні ушкодження їй були завдані металопластиковою трубою, коли вона лежала. Коли застосовували електрострум, очі в неї були зав`язані, тому хто її бив - вона не бачила. Коли забирали їх майно та гроші, військові нічого не пояснювали. Чоловік їй повідомив, що, віддавши їх автомобіль, він «купив» собі життя. На теперішній час викрадені речі не повернуті, тільки односельці передали документи пізніше. Вона є цивільною особою. Перебуваючи вдома, вона ніякої діяльності з українськими військовими не проводила, виконувала обов`язки старости села.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , в яких він повідомив, що в період окупації 12 квітня 2022 року після 08.00 години на подвір`я власного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , - вторглися російські військові - «кадирівці» зі зброєю, перелізши через огорожу. Обвинувачений за прізвиськом « ОСОБА_3 » командував всіма вказаними особами. Зайшли до будинку, стали проводити обшук. Говорили, що це звичайна процедура. Вони шукали зброю, питали про мобільні телефони. Військові знайшли старі мобільні телефони в будинку. Після його завели до спальні, де молодий військовий вдарив його спочатку в плече, а потім завдав ляпасу. Військові зняли золотий ланцюжок з його шиї. При цьому ці особи не пояснювали - за що вони так роблять. Дружину, потерпілу ОСОБА_6 , він не бачив в цей момент, її відвели до їх персонального комп`ютера в іншу кімнату. До нього підійшов обвинувачений та запитав про ключі від його легкового автомобіля марки «Сітроен». Він віддав ключі від транспортного засобу, бачив, що саме військові забрали документи. Також у них забрали гроші 1200 Євро, мобільні телефони. Після чого вони обмотали його голову шторою, зігнули руки, вивели на подвір`я, закинули до машини та привезли до школи. В гімназії його кинули на підлогу в спортзалі, там були ще люди, він чув їх голоси, плач. Як він зрозумів: у школі у цих військових був штаб, - куди звозили односельців. До нього чотири рази підходили та били автоматом по спині, одного разу вдарили баскетбольним м`ячем по голові. Потім його відвели на допит до обвинуваченого, він наказав знову його відвести до спортзалу та утримувати для того, щоб розстріляти в подальшому. Через деякий час його повторно привели на допит до обвинуваченого, розв`язали тканину з його очей. « ОСОБА_3 » стояв навпроти столу, поруч були «кадировці» в кількості 5 осіб. Стали його питати про його роботу в минулому, де українські прапори та зброя. Потім показали дружину, потерпілу ОСОБА_17 . Вона стояла на колінах. Коли військові підняли одяг на тілі дружини, він побачив тілесні ушкодження після побоїв: «вся спина була синя». До цього у ОСОБА_17 ніяких ушкоджень не було. Обвинувачений погрожував потерпілій, казав, що «її розстріляє, голову відріже». Військові наказали прощатися з дружиною. Потерпіла з ним простилась. Його вивели з кабінету, в коридорі ще двічі вдарили автоматом, кинули в автомобіль та відвезли додому, викинули у дворі. Він запитав, що буде з дружиною, а військові відповіли, що її стратять, а його в подальшому це також чекає. У сусіда він взяв цигарки, став палити, не знав, що йому робити. Раптово прийшла потерпіла. Вони лягли відпочивати. Вночі за ними спостерігали приборами нічного бачення. З дружиною вони домовились тікати з села «під видом, що йдуть до батька собак годувати, написали записку на російській мові, що вони пішли збирати «свєдєнья». Вранці по дорозі вони взяли в тітки гроші, тікали річкою, лісом. Через декілька днів на його спині з`явились синці, у дружини великі садна та рани були на спині, синці та садна - на кінцівках. Зі слів потерпілої, йому відомо, що військові били її металопластиковою трубою. Під час досудового розслідування з ним проводилось впізнання за фотознімками, серед яких він впізнав обвинуваченого. Він добре його запам`ятав за хриплим голосом, невеликими очима, бородою. На стадії слідства йому стало відомо, що прізвище « ОСОБА_3 » - ОСОБА_3 . Під час перегляду відеозаписів з Інтернету він також впізнав ОСОБА_3 . Всі забрані у них речі та гроші не повернуті, його транспортний засіб використовував обвинувачений ОСОБА_3 , це він особисто бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , в яких останній повідомив, що на момент вторгнення російських військ в Україну він перебував вдома в с.Макіївка Луганської області . 3-4 березня 2022 року в село заїхала військова техніка. ЗСУ не було в селі. До 12 квітня 2022 року відбувались невеликі бої. Російські військові вимагали від населення перебувати вдома та не знаходитись на вулиці. Вони забрали у односельчан мобільні телефони, щоб на них не наводили та не розповідали про те, що відбувається в селі. Потерпіла ОСОБА_6 була старостою села, під час окупації залишилась в селі та продовжила здійснювати свою діяльність. Її чоловік ОСОБА_7 також знаходився в с.Макіївка. З сім`єю Глобчастих він спілкується, в них дружні стосунки. 12 квітня 2022 року особи кавказької (чеченської) національності, що були одягнуті у військову форму без зброї забрали його з дому. Вони сказали, що з ним хочуть побалакати. Ці особи посадили його в автомобіль ОСОБА_7 «Сітроен» чорного кольору, при цьому потерпілого в автомобілі не було. Цей транспортний засіб потерпілий незадовго до цього придбав. Його привезли до школи, завели в кабінет, там вже знаходились потерпіла ОСОБА_6 та ще п`ять військових. Серед них він може впізнати одного військового, якого називали « ОСОБА_3 ». Він був «старшим», на це вказували дії обвинуваченого. До них завели ще односельчанина ОСОБА_13 , проте одразу його вивели і відпустили. Військові показали його телефон, в якому було смс-повідомлення від потерпілої про пошуки двох російських солдат. « ОСОБА_3 » став питати. Він відповів, що це повідомлення отримав від потерпілої. Військові стали кричати на ОСОБА_6 , приблизно тричі вдарили її пластиковою трубою по спині. Обвинувачений висловив потерпілій настанову, що «неможна так ставитись до російських солдат». ОСОБА_6 перебувала в дуже поганому стані. Вважає, що до цього потерпілу вже катували. Він бачив на її спині садна. Після його відпустили, наказали йти додому. Мобільний телефон так і не повернули. На наступний день він приходив до будинку потерпілих, але там їх вже не було. Йому відомо, що в оселі Глобчастих проводився обшук, все було перевернуто та порізано. В селі він пробув до приходу українських військових. Автомобіль ОСОБА_7 разом з «чеченцями» зник з села після їх уходу.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , в яких він повідомив, що 03 березня 2022 року в село Макіївка Луганської області зайшли окупанти разом з технікою, танками, зброєю. Він на цей час проживав вдома в цьому селі. Одразу запровадили комендантську годину. Місцеве населення не виходило з будинків, по вулицях ніхто не ходив, лише патрулювали військові. На початку окупації потерпіла ОСОБА_6 та її чоловік залишились в селі. Потерпіла ОСОБА_6 продовжила виконувати обов`язки старости, допомагала місцевим отримувати хліб. В місцевій гімназії окупанти облаштували командний пункт, поруч з приміщенням облаштували блок-пост. З вежі школи військові слідкували за всім селом. В цей період військові грабували місцеве населення, забирали автомобілі. До села заїхали «кадировці» для зачистки, вони ходили по селу, приходили у двір у кількості 10-12 осіб, і починали перевіряти всіх мешканців, забирали телефони. 12 квітня 2022 року до нього додому також прийшли військові, його вивели з хати, одягнули на голову мішок та відвезли, як він зрозумів, до адміністративного приміщення колгоспу, там кинули на підлогу. В нього були зав`язані очі, він не бачив, що відбувалось поруч і в якому це було приміщенні. Він лежав на підлозі з кахлю. До нього підходив військовий - «кадировець» з бородою, з його дій він зрозумів, що він «старший». У цієї особи навіть був водій власний. Невідомі особи завдали йому ударів по ребрах, повідомляючи, що вдома у нього щось знайшли. В результаті таких дій в нього стався серцевий напад та інфаркт. Зі слів односельчан відомо, що в будинку потерпілих було все перевернуто та розгромлено. Потерпілу ОСОБА_6 забрали «кадировці», питали її. Потерпілий ОСОБА_7 за два тижні до бойових дій придбав автомобіль. Куди подівся цей транспортний засіб - йому невідомо. Потерпілій разом з чоловіком вдалося втекти з села від окупантів.

Письмовою заявою ОСОБА_6 від 20.04.2022 року, що адресована Генеральному прокурору України, в якій потерпіла повідомляє про вчинення стосовно неї та чоловіка під час окупації с.Макіївки Луганської області 12 квітня 2022 року невідомими озброєними особами, які увірвались до її будинку, насильницьких дій, позбавлення волі, відкритого вилучення майна, грошей, незаконного заволодіння транспортним засобом /т.м.д.р. 1 а.п.4/.

Письмовим повідомленням про виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій заступника начальника ГВ ЗНД 3 управління ІНФОРМАЦІЯ_20 від 12.09.2022 року, відповідно до якого в ході виконання доручення слідчого проведеними заходами встановлено, що до кримінального правопорушення причетний військовослужбовець зс рф - громадянин рф ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с.Герзель Гудермеського району ЧІАССР, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина рф серія НОМЕР_5 , виданий 13.06.2019 «отделом по вопросам миграции ОМВД россии Гудермесскому району МВД россии по Чеченской республике». В якості додатку надані ксерокопії документальних матеріалів стосовно ОСОБА_3 з його фотознімками, що були отриманні з «СПО СК: АС «Российский паспорт», а саме фотографія ОСОБА_3 при отриманні паспорту 14.03.2001 року та фотографія ОСОБА_3 після досягнення 45 років - 13.06.2019 року /т.м.д.р.1 а.п.19-23/.

Копією виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 16.04.2022 року, згідно з якою у потерпілої ОСОБА_6 при зверненні до лікарні були виявлені тілесні ушкодження: «обширна підшкірна гематома поперекової ділянки з переходом на сідниці та задні поверхні стегон» /т.м.д.р.1 а.п.28/.

Протоколом огляду від 25.05.2022 року, згідно з яким під час досудового розслідування прокурором було оглянуто публікацію Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », советник мэра ОСОБА_22 », опублікована ІНФОРМАЦІЯ_6 . В ході огляду публікації встановлено відео, в ході відтворення якого особа у військовій формі з нашивкою «Z», притаманній окупаційним військам рф та «л/днр» та автоматичною зброєю у раках, представляється як «командир сводного отряда ОСОБА_3». Біля зазначеного чоловіка також зображено двох невідомих осіб у військовій формі з автоматичною зброєю у руках з нашивкою «Z». В ході огляду було зроблено фотознімок публікації Telegram-каналу «ІНФОРМАЦІЯ_4» та фотознімок з відео із зображенням невстановленого чоловіка у військовій формі, який представляється як «командир сводного отряда ОСОБА_3» /т.м.д.р.1 а.п.40-44/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2022 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених фотографій для впізнання під час слідчої дії вказала на фотографію, яка була зроблена під час перегляду прокурором публікації Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », советник мэра ОСОБА_22 » та встановлення особи у військовій формі з нашивкою «Z», притаманній окупаційним військам рф та «л/днр» та автоматичною зброєю у раках, який представляється як «командир сводного отряда ОСОБА_3». Потерпіла під час впізнання зазначила, що на фотографії зображений « ОСОБА_3 », який 12.04.2022 року увірвався в її будинок та вчинив насильницькі дії відносно неї. /т.м.д.р.1 а.п.36-39/.

Висновком експерта №46/2022 від 07.07.2022 року за результатами проведення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 . При обстеженні у потерпілої ОСОБА_6 було виявлено дев`ять пігментованих плям - сліди від крововиливів («гематом») у м`яких тканинах обох поперекових та крижовій ділянках спини і чотири депігментовані плями - сліди від саден у хребтовій ділянці спини. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок травматичної дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою поверхнею, у термін, що не суперечить зазначеному потерпілою особою, та які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Морфологічна особливість слідів від крововиливів (пігментовані плями довгастої смугастої форми, розділені неширокою смугою незміненої шкіри) у поперекових і крижовій ділянках спини характерна для ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею довгастої циліндричної форми. Щодо характеру депігментованих плям - слідів від саден у хребтовій ділянці спини (невеликих розмірів, овальної довгастої форми, з відносно чіткими краями) - ймовірність їх виникнення не виключається за умов контактування струмонесучого провідника з зазначеною ділянкою спини /т.м.д.р.1 а.п.48-49/.

Висновком експерта №141 від 26.09.2022 року, згідно з яким за результатами портретної експертизи у відеофайлі з назвою: «ІМС 5852.МР4» при показниках індикатору відліку часу програми відеовідтворення (відеоплеєра) у період 00:00:00 - 00:00:05 (чоловік, одягнутий у військову форму зеленого кольору, на правій руці якого наявний шеврон з символом «Z», білого кольору, який тримає в руках предмет, схожий на автомат, дає інтерв`ю та представлений як: «командир сводного отряда, ОСОБА_3») та на фотозображеннях (їх електронних копіях) громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що містяться в електронних файлах з назвою: « ОСОБА_3 .2.jpg» та « ОСОБА_3 .1.jpg»; наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена ймовірно, одна й та сама особа /т.м.д.р.1 а.п.68-79/.

Відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.09.2022 року, відповідно до якої відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями, громадянином рф ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 24.02.2022 року по 21.09.2022 року в базі не виявлено /т.м.д.р.1 а.п.82/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2022 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених фотографій для впізнання під час досудового розслідування вказала на фотографію ОСОБА_3 , що була зроблена з «СПО СК: АС «Российский паспорт» під час отримання обвинуваченим паспорту 14.03.2001 року. Потерпіла під час слідчої дії зазначила, що ця особа називала себе «ОСОБА_3» та 12.04.2022 року увірвалась в її будинок та вчинила насильницькі дії відносно неї. /т.м.д.р.1 а.п.95-98/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2022 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених фотографій для впізнання під час слідчої дії вказала на фотографію ОСОБА_3 , що була зроблена з «СПО СК: АС «Российский паспорт» після досягнення останнім 45-річного віку 13.06.2019 року. Потерпіла під час слідчої дії зазначила, що ця особа називала себе «ОСОБА_3» та 12.04.2022 року увірвалась в її будинок та вчинила насильницькі дії відносно неї. /т.м.д.р.1 а.п.99-102/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2022 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 під час досудового розслідування на слідчій дії вказав на фотографію ОСОБА_3 , що була зроблена з «СПО СК: АС «Российский паспорт» під час отримання обвинуваченим паспорту 14.03.2001 року. Потерпілий зазначив, що ця особа називала себе «ОСОБА_3» /т.м.д.р.1 а.п.103-106/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2022 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 серед пред`явлених фотографій для впізнання вказав на фотографію ОСОБА_3 , що була зроблена з «СПО СК: АС «Российский паспорт» після досягнення останнім 45-річного віку 13.06.2019 року. Потерпілий під час слідчої дії зазначив, що ця особа називала себе «ОСОБА_3» та вчинив насильницькі дії відносно потерпілої /т.м.д.р.1 а.п.107-110/.

Протоколом огляду від 14.03.2023 року, згідно з яким під час досудового розслідування слідчим було оглянуто публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розміщена користувачем « ОСОБА_25 » на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » відеохостінгу «YouTube». В ході огляду публікації встановлено відео, на якому зафіксована особа чоловічої статті чеченської національності у військовій формі, притаманній окупаційним військам рф та «л/днр», з чотирма магазинами у підсумку. Над підсумком наявна нашивка «ОСОБА_3». Поруч з зазначеним чоловіком зафіксовані двоє невідомих осіб чоловічої статті, один з яких знімає на камеру, чеченської національності у військовій формі з нашивками «прапора рф», «ІНФОРМАЦІЯ_19 сила» та автоматичною зброєю у руках. Чоловіки між собою спілкуються на іноземній мові. В ході слідчої дії зроблені фотознімок публікації та фотознімок чоловіка у військовій формі з нашивкою «ОСОБА_3» /т.м.д.р.2 а.п.9-13/. Під час перегляду запису публікації в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 впізнали на відео обвинуваченого ОСОБА_3 .

Протоколом огляду від 14.03.2023 року, відповідно до якого слідчим було оглянуто публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 », розміщена на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » відеохостінгу «YouTube». В ході огляду публікації встановлено відео, на якому особи у військовій формі, притаманній окупаційним військам рф та «л/днр», сидять за столом, один з яких щось пояснює, малюючи на мапі. Цей військовослужбовець схожий на військовослужбовця з позивним « ОСОБА_3 ». В ході проведення слідчої дії зроблені фотознімки вказаного чоловіка у військовій формі, який схожий на військовослужбовця з позивним «ОСОБА_3» /т.м.д.р.2 а.п.14-18/. Під час перегляду запису публікації в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 впізнали на відео обвинуваченого ОСОБА_3 .

Протоколом огляду від 14.03.2023 року, згідно з яким слідчим було оглянуто публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 », розміщена на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » відеохостінгу «YouTube». В ході огляду публікації встановлено відео, на якому особи у військовій формі з нашивками «Z», притаманній окупаційним військам рф та «л/днр», сидять за столом, на якому знаходиться безпілотний летальний пристрій. Один з військовослужбовців схожий на військовослужбовця з позивним « ОСОБА_3 ». В ході проведення слідчої дії зроблені фотознімки вказаного чоловіка у військовій формі, який схожий на військовослужбовця з позивним «ОСОБА_3» /т.м.д.р.2 а.п.19-23/. Під час перегляду запису публікації в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 впізнали на відео обвинуваченого ОСОБА_3 .

Протоколом огляду від 14.03.2023 року, відповідно до якого слідчим було оглянуто публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 », розміщена на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » відеохостінгу «YouTube». В ході огляду публікації встановлені відео, на яких особи у військовій формі чеченської національності. Один з військовослужбовців схожий на військовослужбовця з позивним « ОСОБА_3 ». В ході проведення слідчої дії зроблені фотознімки вказаного чоловіка у військовій формі, який схожий на військовослужбовця з позивним «ОСОБА_3» /т.м.д.р.2 а.п.24-32/. Під час перегляду запису публікації в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 впізнали на відео обвинуваченого ОСОБА_3 .

Протоколом огляду від 14.03.2023 року, згідно з яким слідчим було оглянуто публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розміщена на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » відеохостінгу «YouTube». В ході огляду публікації встановлено відео, на якому один із осіб у військовій формі, притаманній окупаційним військам рф та «л/днр», знімає на камеру себе та інших військових, підходить до іншого військового, звертаючись до нього « ОСОБА_3 », спілкується з ним на іноземній мові. В ході проведення слідчої дії зроблені фотознімки вказаного чоловіка у військовій формі, якого на відеозаписі називають «ОСОБА_3» /т.м.д.р.2 а.п.33-42/. Під час перегляду запису публікації в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 впізнали на відео обвинуваченого ОСОБА_3 .

Протоколом огляду від 14.03.2023 року, відповідно до якого слідчим було оглянуто публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 », розміщена на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » відеохостінгу «YouTube». В ході огляду публікації встановлено відео, на якому особа у військовій формі, притаманній окупаційним військам рф та «л/днр», знімає себе та інших військовослужбовців. Під час відеозйомки ця особа кличе іншого військовослужбовця, який йде поруч, називаючи його « ОСОБА_3 ». В ході проведення слідчої дії зроблені фотознімки вказаного чоловіка у військовій формі, до якого звертаються та називають «ОСОБА_3» /т.м.д.р.2 а.п.43-49/. Під час перегляду запису публікації в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 впізнали на відео обвинуваченого ОСОБА_3 .

Протоколом огляду від 14.03.2023 року, згідно з яким слідчим було оглянуто публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 », розміщена на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » відеохостінгу «YouTube». В ході огляду публікації встановлено відео, на якому особа у військовій формі, притаманній окупаційним військам рф та «л/днр», знімає себе та інших військовослужбовців. Під час відеозйомки ця особа кличе іншого військовослужбовця, який йде поруч, називаючи його « ОСОБА_3 ». В ході проведення слідчої дії зроблені фотознімки вказаного чоловіка у військовій формі, до якого звертаються та називають «ОСОБА_3» /т.м.д.р.2 а.п.50-55/. Під час перегляду запису публікації в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 впізнали на відео обвинуваченого ОСОБА_3 .

Протоколом огляду від 14.03.2023 року, відповідно до якого слідчим було оглянуто публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 », розміщена на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » відеохостінгу «YouTube». В ході огляду публікації встановлено відео, на якому особа у військовій формі, притаманній окупаційним військам рф та «л/днр», які сидять в автомобілі чорного кольору марки «Toyota Prada», державний номерний знак НОМЕР_6 , один із військовослужбовців приблизно схожий на військовослужбовця з позивним « ОСОБА_3 ». В ході проведення слідчої дії зроблені фотознімки вказаного чоловіка у військовій формі, який сидить в автомобілі /т.м.д.р.2 а.п.56-60/. Під час перегляду запису публікації в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 впізнали на відео обвинуваченого ОСОБА_3 .

Протоколом огляду від 14.03.2023 року, згідно з яким слідчим було оглянуті оптичні диски, що є додатками до протоколів огляду від 14.03.2024 року, на яких відеофайли із зображенням особи схожої на військовослужбовця з позивним « ОСОБА_3 », на деяких з них до цієї особи звертаються і називають « ОСОБА_3 ». Крім того слідчим були скопійовані документи під назвою «паспортні дані та фотознімки ОСОБА_3 ». Дані відеозаписи було скопійовано на диск для направлення та проведення експертного дослідження /т.м.д.р.2 а.п.61-68/.

Висновком експерта №158 від 01.05.2023 року, згідно з яким за результатами портретної експертизи у кадрах відеозапису:

- під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 » при показниках індикатору відліку часу програми відеовідтворення (відеоплеєра) у період 00:00:03 - 00:00:28 (зображення чоловіка, одягнутого у камуфльовану військову форму зеленого кольору, який сидить за кермом автомобіля чорного кольору) та на фотозображеннях (їх електронних копіях) громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що містяться в електронних файлах з назвою: « ОСОБА_3 .1.jpg» та « ОСОБА_3 .2.jpg»; наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа;

- під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 » при показниках індикатору відліку часу програми відеовідтворення (відеоплеєра) у період 00:00:28 - 00:00:32 (зображення чоловіка, одягнутого у камуфльовану військову форму зеленого кольору, кепку зеленого кольору, на шиї якого на ремені висить предмет, зовнішньо схожий на автомат, до якого звертаються на позивний « ОСОБА_3 » (не особа, що знімає відео)) та на фотозображеннях (їх електронних копіях) громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що містяться в електронних файлах з назвою: « ОСОБА_3 .1.jpg» та « ОСОБА_3 .2.jpg»; наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа;

- під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_21» при показниках індикатору відліку часу програми відеовідтворення (відеоплеєра) у період 00:00:25 - 00:00:55 та 00:01:06 - 00:01:31 (зображення чоловіка, одягнутого у камуфльовану військову форму зеленого кольору, шапку зеленого кольору, який з`являється зліва від особи, що знімає відео, та до якого звертаються на позивний « ОСОБА_3 ») та на фотозображеннях (їх електронних копіях) громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що містяться в електронних файлах з назвою: « ОСОБА_3 .1.jpg» та « ОСОБА_3 .2.jpg»; наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа;

- під назвою «videoplayback (2).mp4» при показниках індикатору відліку часу програми відеовідтворення (відеоплеєра) у період 00:00:01 - 00:00:43, 00:00:59 - 00:01:31 та 00:01:43 - 00:02:00 (зображення чоловіка, одягнутого у камуфльовану військову форму зеленого кольору, шапку зеленого кольору, який з`являється зліва у кадрі, розповідає та тримає руки у кишенях) та на фотозображеннях (їх електронних копіях) громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що містяться в електронних файлах з назвою: « ОСОБА_3 .1.jpg» та « ОСОБА_3 .2.jpg»; наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа;

- під назвою «videoplayback (3).mp4» при показниках індикатору відліку часу програми відеовідтворення (відеоплеєра) у період 00:00:15 - 00:00:16 (у кадрі по центру), 00:00:22 - 00:00:26 (у кадрі зліва) та 00:00:34 - 00:00:37 (у кадрі по центру) (зображення чоловіка, одягнутого у камуфльовану військову форму зеленого кольору, шапку зеленого кольору) та на фотозображеннях (їх електронних копіях) громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що містяться в електронних файлах з назвою: « ОСОБА_3 .1.jpg» та « ОСОБА_3 .2.jpg»; наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа;

- під назвою «videoplayback (4).mp4» при показниках індикатору відліку часу програми відеовідтворення (відеоплеєра) у період 00:00:01 - 00:00:03, 00:00:18 - 00:00:29 (зображення чоловіка, одягнутого у камуфльовану військову форму зеленого кольору, який сидить за столом справа біля вікна) та на фотозображеннях (їх електронних копіях) громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що містяться в електронних файлах з назвою: « ОСОБА_3 .1.jpg» та « ОСОБА_3 .2.jpg»; наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа;

- під назвою «videoplayback (5).mp4» при показниках індикатору відліку часу програми відеовідтворення (відеоплеєра) у період 00:00:01 - 00:00:15 (зображення чоловіка, одягнутого у камуфльовану військову форму зеленого кольору та кепку зеленого кольору, який сидить за столом у центрі) та на фотозображеннях (їх електронних копіях) громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що містяться в електронних файлах з назвою: « ОСОБА_3 .1.jpg» та « ОСОБА_3 .2.jpg»; наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа;

- під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_12 » при показниках індикатору відліку часу програми відеовідтворення (відеоплеєра) у період 00:00:01 - 00:00:13 (зображення чоловіка, одягнутого у камуфльовану військову форму зеленого кольору та шапку, який стоїть тримаючи руки у кишені та у якого на грудях нашивка з написом «ОСОБА_3») та на фотозображеннях (їх електронних копіях) громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що містяться в електронних файлах з назвою: « ОСОБА_3 .1.jpg» та « ОСОБА_3 .2.jpg»; наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена одна й та сама особа /т.м.д.р.2 а.п.75-101/.

Відповіддю з Регіонального СЦ ГСЦ МВС В Дніпропетровській області від 01.06.2023 року, згідно з якою в період часу з 01 квітня 2022 року по 30 травня 2023 року транспортний засіб марки «CITROEN C-CROSSER» 2011 року випуску, дата реєстрації -26 жовтня 2021 року, зареєстровано за ОСОБА_7 /т.м.д.р.2 а.п.146/.

Протоколом огляду від 02.06.2023 року, відповідно до якого прокурором за участі потерпілої ОСОБА_6 було оглянуто Інтернет сервіс « ІНФОРМАЦІЯ_13 », в ході огляду потерпіла підтвердила, що маркер відповідає місцю розташування її проживання за адресою: АДРЕСА_3 , куди 12.04.2022 року о 08.30 год. увірвалися озброєні невідомі особи у кількості 8 осіб нахської (Чеченці) національності, одягнуті в військову камуфляжну форму з автоматичною зброєю в руках на чолі з « ОСОБА_3 » та почали проводити «обшук». Після проведення «обшуку» потерпілій ОСОБА_6 зав`язали очі посадили до автомобіля та відвезли до Макіївської гімназії , розташованої по вул.Шкільна, буд.1 . Після цього у пошуковій сторінці, введено текст: «школа АДРЕСА_3 », оглянувши Інтернет сервіс «Google maps» потерпіла ОСОБА_6 підтвердила, що маркер відповідає місцю розташування Макіївської гімназії, розташованої за адресою: вул.Шкільна, буд.1, с.Макіївка Сватівського району , куди 12.04.2022 року останню привезли невстановлені військовослужбовці військ РФ на чолі з « ОСОБА_3 », де в кабінеті директора, що розташований на першому поверсі потерпілій було завдано удари електричним струмом у ліву руку та спину, а також тілесні ушкодження твердим тупим предметом циліндричної форми по спині, руках і ногах. В якості додатків до протоколи надані фотографії місць вчинення злочину, що були визначені за участі потерпілої в Інтернет-сервісі «Google maps» /т.м.д.р.2 а.п.157-162/.

Протоколом огляду від 02.06.2023 року, згідно з яким прокурором за участі потерпілої було оглянуто відео з публікації Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », советник мэра ОСОБА_22 », що розміщена на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » відеохостінгу «YouTube». В ході огляду відео потерпіла впізнала особу у військовій формі, притаманній окупаційним військам рф та «л/днр», з нашивкою « ОСОБА_3 », за індивідуальними ознаками та зазначила, що саме цей чоловік 12.04.2022 року о 08.30 год. разом з невідомими особами проводив обшук її домоволодіння. При перегляді відеозапису з зображенням чоловіка, одягнутого у камуфльовану військову форму зеленого кольору та шапку, який стоїть тримаючи руки у кишені та у якого на грудях нашивка з написом «ОСОБА_3» потерпіла ОСОБА_6 вказала, що впізнає обвинуваченого, який проводив стосовно неї насильницькі дії. В ході проведення слідчої дії зроблені фотознімки вказаного чоловіка у військовій формі /т.м.д.р.2 а.п.163-169/.

Протоколом огляду від 02.06.2023 року, відповідно до якого прокурором було оглянуто сайт Національного банку України та встановлено офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 12.04.2022 року. Курс 1 Євро дорівнював 31.8952 грн. /т.м.д.р.2 а.п.170-173/.

Висновком експерта від 14.07.2023 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, згідно з яким середня ринкова ціна транспортного засобу «Citroen C-Crosser», чорного кольору, у робочому стані станом на 24.02.2022 року становила 339650 грн. /т.м.д.р.2 а.п.198-201/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 серед запропонованих фотокарток для впізнання вказав на фотографію з зображенням обвинуваченого ОСОБА_3 , який причетний до насильницьких дій стосовно мешканців АДРЕСА_3 під час окупації /т.м.д.р.3 а.п.17-20/.

Протоколом огляду від 14.07.2023 року, відповідно до якого прокурором за участі потерпілої ОСОБА_6 були оглянуті Інтернет сторінки магазинів із зображенням майна, яке 12.04.2022 року було викрадено невстановленими військовослужбовцями РФ на чолі з обвинуваченим ОСОБА_3 за місцем її мешкання, а саме: телефон марки Samsung Galaxy А72 256 ГБ, вартістю 8414 грн.; телефон марки Смартфон Xiaomi Redmi 6 3/32GB Gray Global Rom, вартістю 3450 грн.; електрочайник марки Grunhelm EKS-7518 «металл», вартістю 279 грн.; електрочайник марки VITEK ВТ-31100, вартістю 733 грн.; комп`ютер марки Dell OptiPlex 790 SFFвартістю 4550 грн.; монітор LG Flatron W1943SS, вартістю 700 грн.; оптичний маніпулятор «Миша» Logitech B100, вартістю 265 грн.; клавіатура Logitech К120 USB UKR OEМ, вартістю 369 грн. /т.м.д.р.3 а.п.33-40/.

Протоколом слідчого експерименту від 14.07.2023 року, згідно з яким проведено слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_6 , який фіксувався на відеокамеру. В ході слідчої дії прокурором було запропоновано потерпілій ОСОБА_6 розповісти та відтворити обстановку, події, що відбулись 12.04.2022 року у с.Макіївка Сватівського району Луганської області за її участі. Дані покази зафіксовано та долучено до протоколу, як невід`ємний додаток. Потерпілою уточнено механізм утворення та локалізацію тілесних ушкоджень, що завдані 12.04.2022 року військовослужбовцями СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» у будівлі Макіївської гімназії за адресою: вул. Шкільна, буд. 1, с. Макіївка, Сватівського району Луганської області . Також потерпілою ОСОБА_6 наведено відомості про дії ОСОБА_3 за місцем її мешкання, а саме у будинку АДРЕСА_3 . Під час перегляду запису в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила показання надані нею на досудовому розслідуванні, які збігаються ї показаннями потерпілої, що були отриманні під час безпосереднього допиту в судовому засіданні / т.м.д.р.3 а.п.46-48/.

Висновком експерта від 20.07.2023 року за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість викраденого майна: електрочайника марки Grunhelm EKS-7518 «металл», станом на 12.04.2022 року могла становити 303.46 грн. /т.м.д.р.3 а.п.63-68/.

Висновком експерта від 21.07.2023 року за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість викраденого майна: клавіатури Logitech К120 USB UKR OEМ, станом на 12.04.2022 року, могла становити 281.18 грн. /т.м.д.р.3 а.п.71-75/.

Висновком експерта від 20.07.2023 року за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість викрадено майна: телефону марки Samsung Galaxy А72 256 ГБ, станом на 12.04.2022 року могла становити 14199.24 грн.; телефону марки Xiaomi Redmi 6 3/32GB Gray Global Rom, станом на 12.04.2022 року, могла становити 581.33 грн. /т.м.д.р.3 а.п.78-83/.

Висновком експерта від 19.07.2023 року за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно з яким визначити ринкову вартість викраденого у потерпілих комп`ютера марки Dell OptiPlex 790 SFF та монітору б/в LG Flatron W1943SS, станом на 12.04.2022 року, не представилось за можливе /т.м.д.р.3 а.п.86-88/.

Висновком експерта №14 від 20.07.2023 року за результатами проведення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якої виявлені при проведенні первинної судово-медичної експертизи тілесні ушкодження, враховуючи їх характер, локалізацію та обставини справи могли утворитися за обставин, на які вказує потерпіла під час проведення слідчого експерименту за її участі від 14.07.2023 року /т.м.д.р.3 а.п.89-98/.

V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» та у справі «Шабельника проти України»), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями потерпілих, свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питань щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недостовірними, неналежними чи недопустимими.

Проаналізувавши досліджені докази в кримінальному провадженні в сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими встановлені судом обставини та винуватість ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд сприймає як належні та достатні докази показання потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , оскільки їх покази були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження, були логічними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Судом також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпілі та свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого. Крім того, зазначені потерпілі та свідки перед безпосереднім допитом були у встановленому КПК України порядку приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність потерпілі за ст.384 КК України, а свідки - за ст.ст. 384, 385 КК України.

Всі викладені обставини інкримінованого злочину обвинуваченому ОСОБА_3 , окрім показань потерпілих та свідків, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом огляду від 25.05.2022 року, в ході якого була оглянута публікація від ІНФОРМАЦІЯ_15 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », советник мэра ОСОБА_22 », та встановлено відео, під час відтворення якого особа у військовій формі з нашивкою «Z», притаманній окупаційним військам РФ та «л/днр», та автоматичною зброєю у руках представляється як « ІНФОРМАЦІЯ_16 » При перегляді даного відеозапису потерпілі впізнали на ньому обвинуваченого ОСОБА_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2022 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якого в ході слідчої дії вона впізнала за фотознімком особу, яка є військовослужбовцем з позивним « ОСОБА_3 », яким виявися обвинувачений ОСОБА_3 . Дана фотографія була зроблена після перегляду відеозапису Telegram-каналу «Інсайдер UA», де особа у військовій формі представляється як «Командир сводного отряда ОСОБА_3» ;

- письмовим повідомленням підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_20 від 12.09.2022 року, відповідно до якого в ході виконання доручення слідчого було встановлено особу обвинуваченого: військовослужбовець зс рф - громадянин рф ОСОБА_3 . В якості додатку надані ксерокопії документальних матеріалів стосовно ОСОБА_3 з його фотознімками, що були отриманні з «СПО СК: АС «Российский паспорт», а саме фотографія ОСОБА_3 при отриманні паспорту 14.03.2001 року та фотографія ОСОБА_3 після досягнення 45 років - 13.06.2019 року

- висновком експерта №141 від 26.09.2022 року, згідно з яким за результатами портретної експертизи експерт зазначив про ймовірність зображення однієї й ті є ж особі на відеозаписі Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_17 », де особа у військовій формі представляється як « ІНФОРМАЦІЯ_16 », та на фотознімках з «СПО СК: АС «Российский паспорт», а саме фотографія ОСОБА_3 при отриманні паспорту 14.03.2001 року та фотографія ОСОБА_3 після досягнення 45 років - 13.06.2019 року;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.11.2022 року за участю потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до яких в ході слідчих дій потерпілі впізнали на фотознімках особу, яка є військовослужбовцем з позивним « ОСОБА_3 », яким виявися обвинувачений ОСОБА_3 . Для впізнання за фотознімками слідчим серед пред`явлених фотокарток надавались фотографії обвинуваченого, що були отримані з «СПО СК: АС «Российский паспорт», а саме фотографія ОСОБА_3 при отриманні паспорту 14.03.2001 року та фотографія ОСОБА_3 після досягнення 45 років - 13.06.2019 року;

- копією виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 16.04.2022 року та висновком експерта № 46/2022 від 15.06.2022, згідно з яких у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: дев`ять пігментованих плям - сліди від крововиливів («гематом») у м`яких тканинах обох поперекових та крижовій ділянках спини і чотири депігментовані плями - сліди від саден у хребтовій ділянці спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Експерт зазначає, що вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок травматичної дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою поверхнею. При цьому морфологічна особливість слідів від крововиливів у поперекових і крижовій ділянках спини характерна для ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею довгастої циліндричної форми. Щодо характеру депігментованих плям: слідів від саден у хребтовій ділянці спини, - ймовірність їх виникнення експертом не виключається за умов контактування струмонесучого провідника з зазначеною ділянкою спини;

- протоколами огляду від 14.03.2023 року, в ході яких: оглянуто відеозаписи, розташовані на відеохостингу «YouTube» під назвами «18 января 2023, 13 ноября 2022, 14 ноября 2022, 21 ноября 2022», опублікованих в період з 13.11.2022 по 18.01.2023 користувачем ОСОБА_25. У ході огляду відеозаписів встановлено, що на вказаних відео зображені військовослужбовці ЗС РФ кавказької зовнішності з нашивками у вигляді літери «Z», які, виходячи зі змісту відеороликів, виконують військові завдання на тимчасово окупованій території та лінії бойового зіткнення. При перегляді даних відеозаписів потерпілі впізнали на них обвинуваченого ОСОБА_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2023 року за участі свідка ОСОБА_14 , відповідно до якого під час слідчої дії свідок впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 , який причетний до насильницьких дій під час окупації с.Макіївка Луганської області.

- висновком експерта за результатами портретної експертизи від 01.05.2023 року, згідно з яким зображення особи чоловічої статі, що міститься у відеофайлах відеохостингу «YouTube» під назвами «18 января 2023, 13 ноября 2022, 14 ноября 2022, 21 ноября 2022 », опублікованих в період з 13.11.2022 по 18.01.2023 користувачем ОСОБА_25, наданих на експертне дослідження, та на фотозображеннях (їх електронних копіях) громадянина ОСОБА_3 , що були отримані з «СПО СК: АС «Российский паспорт» (а саме фотографія ОСОБА_3 при отриманні паспорту 14.03.2001 року та фотографія ОСОБА_3 після досягнення 45 років - 13.06.2019 року), наданих на дослідження у якості порівняльного матеріалу, зображена, одна й та сама особа;

- протоколом огляду від 02.06.2023 року, згідно з яким прокурором за участі потерпілої було оглянуто відео з публікації Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », советник мэра ОСОБА_22 », що розміщена на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » відеохостінгу «YouTube». В ході огляду відео потерпіла впізнала особу у військовій формі, з нашивкою « ОСОБА_3 », та зазначила, що саме цей чоловік 12.04.2022 року о 08.30 год. разом з невідомими особами проводив обшук її домоволодіння. При перегляді відеозапису з зображенням чоловіка, одягнутого у камуфльовану військову форму зеленого кольору та шапку, який стоїть тримаючи руки у кишені та у якого на грудях нашивка з написом «ОСОБА_3» потерпіла ОСОБА_6 вказала, що впізнає обвинуваченого, який проводив стосовно неї насильницькі дії;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.07.2023 за участі потерпілої ОСОБА_6 , в ході якого потерпілою уточнено механізм утворення та локалізацію тілесних ушкоджень, що завдані 12.04.2022 року у будівлі Макіївської гімназії та наведено відомості про дії ОСОБА_3 за місцем її мешкання, а саме у будинку АДРЕСА_3 , де військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» здійснили не виправдано воєнною необхідністю заволодіння належним родині Глобчастих майном, грошовими коштами та транспортним засобом;

- висновком експерта № 14 від 20.07.2023 року, відповідно до якого експерт дійшов підсумків, що виявлені при первинній судово-медичній експертизі тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_6 могли утворитися за обставин, вказаних потерпілою під час проведення слідчого експерименту за її участі від 14.07.2023 року;

- висновком експерта від 14.07.2023 року, відповідно до якого встановлена середня ринкова ціна транспортного засобу Citroen C-Crosser, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що був викрадений у потерпілих, становила 339650 гривень;

- висновками експерта від 21.07.2023року, від 20.07.2023 року за результатами проведення судово-товарознавчих експертиз викраденого у потерпілих майна за місцем їх мешкання, яка загалом склала 15365.21 грн.

Дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази в кримінальному провадженні, які надані суду прокурором, є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого винним по пред`явленому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом».

Судом також встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також судом у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.

Підсумовуючи оцінку доказів суд констатує, що обвинувачений ОСОБА_3 , який за попередньою змовою з особами, матеріали провадження стосовно яких виділено в окреме кримінальне провадження, а також спільно з невстановленими досудовим розслідуванням представниками збройних сил, спеціальних служб, правоохоронних органів РФ вчинив нелегальне ув`язнення, побиття, катування, необгрунтоване військовою необхідністю вилучення та заволодіння особистим майном цивільних осіб - потерпілих Глобчастих, тобто дії, пов`язані з порушенням законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

На початку квітня 2022 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на нелегальне ув`язнення та катування (тортури) мешканців окупованих територій, чинення іншого фізичного і психологічного тиску з метою одержання інформації про проукраїнських активістів, місцевих жителів, які можуть співпрацювати зі Збройними силами України, і на подальше схиляння цих осіб до співпраці, серед яких була староста Макіївського старостинського округу Красноріченської територіальної громади Сватівського району Луганської області громадянка України потерпіла ОСОБА_6 .

Так, 12.04.2022 року, близько 09 години, військовослужбовець спеціального загону швидкого реагування «ІНФОРМАЦІЯ_19» - спец-підрозділу у складі військ національної гвардії Росії (Росгвардії) обвинувачений ОСОБА_3 , діючи у складі Збройних сил Російської Федерації, перебуваючи на території села Макіївка, Сватівського району Луганської області , діючи умисно, керуючись мотивами та метою незаконного збагачення за рахунок майна інших осіб, діючи в умовах міжнародного збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб, разом з іншими сьома невстановленими військовослужбовцями СЗІІІР «ІНФОРМАЦІЯ_19», які виконували його команди, увірвався до оселі громадян України, потерпілої ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 з метою проведення так званої «зачистки» та почали проведення «обшуку» у вищевказаній оселі. Перед початком «обшуку» невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», діючи спільно з обвинуваченим ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з потерпілим ОСОБА_7 у військовій формі ЗС РФ, відкрито демонструючи наявну при них автоматичну вогнепальну зброю, погрожуючи тим самим її застосуванням у випадку невиконання їх злочинних наказів, віддали наказ потерпілому ОСОБА_7 залишатись на подвір`ї та не заважати, тобто позбавили можливості вільно пересуватись.

В ході «обшуку» обвинувачений ОСОБА_3 та інші невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», на порушення міжнародного гуманітарного права не виправдано воєнною необхідністю незаконно заволоділи належними ОСОБА_6 мобільними телефонам, побутовим приладдям, грошовими коштами родини Глобчастих та транспортним засобом марки Citroen C-Crosser. Після заволодіння майном, транспортним засобом та грошовими коштами невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», діючи спільно з обвинуваченим ОСОБА_3 розпорядились на власний розсуд.

Поряд з цим, в ході проведення обшуку, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи спільно з іншими невстановленими військовослужбовцями СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», оглянувши комп`ютер потерпілої ОСОБА_6 , в якому виявили проукраїнські світлини та патріотичні українські картинки, схопив її за кофту та спричинив три удари рукою в область обличчя та голови потерпілої ОСОБА_6 , завдавши гострого фізичного болю.

Після огляду комп`ютера обвинувачений ОСОБА_3 висловився нецензурною лайкою щодо потерпілої ОСОБА_6 , звинуватив її у диверсійній діяльності та співпраці з СБУ, а також усвідомлюючи, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є особами, які перебувають під захистом міжнародно-правових актів, маючи умисел на незаконне позбавлення волі, за відсутності підстав, передбачених ст. ст. 41, 42, 68, 78 Женевської Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни, віддав наказ присутнім у будинку невстановленим військовослужбовцям СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» доставити потерпілих до приміщення штабу.

На виконання наказу обвинуваченого ОСОБА_3 невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» зав`язали потерпілій ОСОБА_6 очі її кофтою, замотали голову та очі потерпілого ОСОБА_7 . покривалом, та шляхом фізичного примусу проти волі останніх відвезли до Макіївської гімназії, де розташовувався штаб військовослужбовців ЗС РФ.

У будівлі Макіївської гімназії потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завели до спортивного залу, де поклали на підлогу обличчям у низ та залишили під охороною декількох невстановлених військовослужбовців ЗС РФ.

Через деякий час за наказом обвинуваченого ОСОБА_3 невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» завели ОСОБА_6 до кабінету директора гімназії, де, грубо порушуючи закони та звичаї війни, упродовж невстановленого проміжку часу завдавали потерпілій ОСОБА_6 множинні та хаотичні удари металопластиковою трубою по рукам, ногам та спині, вимагаючи при цьому надати інформацію про місцезнаходження прикордонників, мешканців села Макіївка, які брали участь в АТО/ООС, а також місцезнаходження українських прапорів, які остання забрала з приміщення гімназії та заховала.

Далі до рук потерпілої ОСОБА_6 під`єднали електроди та здійснили не менше п`яти ударів електричним струмом. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 був присутній під час катування потерпілої та керував незаконними діями інших невстановлених військовослужбовців.

Після цього, за наказом обвинуваченого ОСОБА_3 невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» поставили потерпілу ОСОБА_6 на коліна перед столом, за яким сидів обвинувачений ОСОБА_3 , та він став проводив її допит. В ході допиту обвинувачений ОСОБА_3 продовжив звинувачувати потерпілу ОСОБА_6 у диверсійній діяльності, погрожував фізичною розправою, лякаючи ножем.

Після цього невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», діючи за наказом обвинуваченого ОСОБА_3 , завели до кабінету директора потерпілого ОСОБА_7 , якому в присутності потерпілої ОСОБА_6 сказали, що його дружина є диверсанткою, а тому її буде розстріляно. Водночас обвинувачений ОСОБА_3 , маючи на меті завдання невиправданих конкретною ситуацією душевних та психічних страждань, наказав потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 попрощатися перед її стратою.

У подальшому невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19» одягнули на голову ОСОБА_7 мішок, який зав`язали покривалом та, вивівши з приміщення гімназії, відвезли до місця проживання останнього, де відпустили.

Далі за наказом обвинуваченого ОСОБА_3 , невстановлені військовослужбовці СЗШР «ІНФОРМАЦІЯ_19», впродовж невстановленого проміжку часу завдавали ОСОБА_6 множинні та хаотичні удари електричним струмом та металопластиковою трубою по спині, вимагаючи при цьому надати інформацію про місцезнаходження прикордонників та мешканців с. Макіївка, які брали участь в АТО/ООС.

Через декілька годин потерпілу ОСОБА_6 вивели з кабінету директора гімназії до актової зали, де прикували кайданками до батареї.

Близько 20.00 години 12 квітня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 наказав потерпілій ОСОБА_6 під загрозою фізичної розправи і вбивства, у строк до 14 квітня 2022 року зібрати у мешканців селища інформацію про патріотично налаштованих жителів Красноріченської територіальної громади Сватівського району та їх можливу співпрацю із ЗСУ, яку надати йому. Після чого відпустив ОСОБА_6 додому.

В подальшому рано вранці 13 квітня 2022 року потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покинули своє житло в АДРЕСА_3 з метою збереження свого життя, будучи наляканими жорстоким поводженням та незаконними діями окупаційної влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Женевської конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 визначено, що особами, які перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.51, ч.ч. 1,2 ст.75 Додаткового протоколу від 08.06.1977 до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), цивільне населення й окремі цивільні особи користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями. З метою здійснення цього захисту, на доповнення до інших застосовуваних норм міжнародного права, за всіх обставин слід додержувати таких норм. Заборонено акти насильства чи погрози насильства, тілесні покарання, катування всіх видів, що мають головною метою тероризувати цивільне населення.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст.33, ч.ч. 1-3 ст.6 та ч.ч. 1, 2 ст.2 Женевської конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, застосовується з самого початку будь-якого конфлікту або окупації та до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни та до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив, у якій, серед іншого, прямо забороняється пограбування осіб, які перебувають під її захистом.

Обвинувачений ОСОБА_3 на час вчинення інкримінованих йому діянь відповідно до норм міжнародного гуманітарного права був комбатантом, тобто законним учасником міжнародного збройного конфлікту, а тому не може нести індивідуальну кримінальну відповідальність лише за участь у збройному конфлікті.

Водночас відповідно до ч.2 ст.44 Додаткового протоколу від 08.06.1977 до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), всі комбатанти зобов`язані додержуватись норм міжнародного права, яке застосовується в період збройних конфліктів, і таким чином за воєнні злочини, які є прямим порушенням норм міжнародного гуманітарного права, комбатанти несуть індивідуальну кримінальну відповідальність.

Таким чином, дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині та кваліфікація його дій, доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України як жорстоке поводження з цивільним населенням та інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

VІ. Призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також характер, мотиви, обставини вчиненого злочину, та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Обставиною, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

Зазначена прокурором в промові в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого: вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану, судом не може бути врахована, виходячи з наступного. В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_3 , що надійшов до суду, дана обставина прокурором не зазначена. Відповідно до вимог ст..337 КПК України, суд розглядає кримінальне провадження в межах обвинувального акту. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Враховуючи, що вказана під час промови в судових дебатах обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , погіршує становище обвинуваченого, а прокурор не змінив під час судового розгляду обвинувачення, тому суд не може вийти за межі висунутого обвинувачення та врахувати таку обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, як вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України належить до категорії особливо тяжкого злочину, інкриміноване діяння спрямоване проти миру, безпеки людства і міжнародного правопорядку та пов`язане з порушенням законів та звичаїв ведення війни, характеризується особливою зухвалістю, вчинене з демонстрацією глузувань, невиправданого будь-якими обставинами насильства стосовно цивільних осіб, відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, наявність обтяжуючої покарання ОСОБА_3 обставини, суд дійшов висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченого, дають підстави для призначення за інкримінований злочин обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції зазначеної статті, виключно у виді позбавлення волі.

Таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, а також здатним сприяти виправленню ОСОБА_3 та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

VІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою був обраний ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27.11.2023 року /т.м.д.р.1 а.п.194, т.м.д.р.2 а.п.1-2/. Обраний запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не підлягає змінам.

Цивільний позов по справі відсутній.

Речові докази відсутні в кримінальному провадженні.

Під час проведення досудового розслідування проводилась

- дві портретні експертизи, на проведення яких згідно довідок-розрахунку /т.м.д.р.2 а.п.100 та т.м.д.р.1 а.п.78/ було витрачено 7886.34 гривень та 6606.95 гривень, відповідно;

- судова транспортно-товарознавча експертиза, на проведення якої згідно довідки-розрахунку /т.м.д.р.2 а.п.197/ було витрачено 956 гривень;

- чотири судові товарознавчі експертизи, на проведення яких згідно довідок-розрахунку /т.м.д.р.3 а.п.62, 70, 77, 85/ було витрачено загалом 4063 гривень.

Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 19512.29 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 372-374, 376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.28 ч.1 ст.438 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2023 року, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведені експертні дослідження у розмірі 19512.29 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити прокурору, захиснику з урахуванням положень ч. 4 ст. 46, ч. 2 ст. 297-5 КПК України.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Суддя ОСОБА_1