Справа № 136/259/21
Провадження №11-сс/801/596/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 16 липня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача СД ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 02.07.2024 про закриття кримінального провадження № 0000011, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_7 звернувся зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 02.07.2024 за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 17.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, в якій просить слідчого суддю скасувати постанову від 02.07.2024 винесену дізнавачем СД ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні.

Скарга мотивована тим, що вона є незаконною, невмотивованою, оскільки досудове розслідування було проведено за ст. 172 ч. 1 КК України, а не за ст. 364 ч.1 КК України; дізнавачем залишено поза увагою вказівки надані прокурором у постанові про скасування попередньої постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 02.01.2019 та ухвалах слідчого судді від 23.02.2021 та 27.02.2024; не встановлено мотивів видання посадовою особою відділу освіти Липовецької РДА наказу про його звільнення; не опитано усіх свідків та осіб причетних до видачі незаконного наказу; у постанові встановлено невірні фактичні дані щодо дати рішення суду; наведено ухвалу суду від 14.09.2017, якій вже надавалась оцінка у попередній постанові про закриття кримінального провадження, у скарзі дізнавачем не було проведено повного, всебічного та об`єктивного розслідування, оскаржуване рішення є передчасним, що є підставою для його скасування та послугувало приводом звернення до суду із даною скаргою.

Ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 16 липня 2024 року відмовлено у задоволенні вищезазначеної скарги.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя зазначив, що дізнавач надав належну оцінку встановленим обставинам повідомленої ОСОБА_7 події в оскаржуваній постанові, навів свої мотиви прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України , у зв`язку із відсутністю в діянні особи, складу кримінального правопорушення. Будь-яких нових доказів, чи обставин, які б давали підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження, необхідності проведення інших слідчих (розшукових) дій, з урахуванням встановлених вже обставин, скаржником не наведено, а матеріали скарги не містять, доводи скаржника надані в судовому засіданні щодо недопущення його до роботи після ухвалення судового рішення у справі №136/180/18 зводяться до відстоювання в рамках цього кримінального провадження цивільно-правових відносин та не виправдовують подальше розслідування кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги особи, що її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 16 липня 2024 року. Просить винести рішення, яким скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 02.07.2024 у кримінальному провадженні №0000011 від 17.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичному змісту поданої скарги та матеріалам кримінального провадження, які призвели до винесення незаконного рішення.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній, просив задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги заявника, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скаргане підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали слідчого судді, зазначені вимоги кримінального процесуального закону дотримані, а висновки про законність постанови слідчого про закриття провадження належним чином обґрунтовані.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, зазначені норми закону при провадженні дізнання дотримані в повній мірі.

Встановлено, що за заявою ОСОБА_7 від 15.01.2018 було внесено відомості 17.01.2018 за №0000011 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ознаками передбаченими ч. 1 ст. 172 КК України про те, що начальник відділу освіти Липовецької РДА ОСОБА_9 незаконно винесла наказ про звільнення ОСОБА_7 з посади директора Липовецького колегіуму ім.. В. Липківського.

Як слідує із змісту заяви ОСОБА_7 від 15.01.2018 на підставі якої було внесено відомості до ЄРДР за №0000011 від 17.01.2018 (а.с.9 к.п.), останній повідомив, що відповідно до установчих документів він обіймав посаду директора Липовецького колегіуму, засновником якого є Липовецька міська рада, статут якого знаходиться на сайті Мінюсту за кодом НОМЕР_1 . Наказом по відділу освіти Липовецької РДА №1-к від 09.01.2018 його звільнено з роботи з порушенням закону про освіту та статутних засад.

22.01.2018 слідчим СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_8 винесено повідомлення про початок досудового розслідування за ч. 1 ст. 172 КК України.

Відповідно до поданої ОСОБА_7 заяви від 01.03.2018, останнього було залучено до провадження в якості потерпілого.

Відповідальність за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів, а також інше грубе порушення законодавства про працю, передбачена ч. 1 ст. 172 КК України.

Дізнавачем перевірено обставини, на які було звернуто увагу прокурором у постанові від 02.01.2019 та слідчим суддею в ухвалі від 27.02.2024, оскільки надано оцінку рішенню Липовецького районного суду Вінницької області від 08.10.2020 у справі №136/180/18 за позовом ОСОБА_7 до Відділу освіти Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яке було предметом перегляду апеляційною та касаційною інстанціями та якими встановлено, що ОСОБА_7 було звільнено з посади директора Липовецького колегіуму ім. Василя Липківського з 09 січня 2018 року згідно із наказом Відділу освіти Липовецької РДА за N 1-К, особою, яка не є засновником, що суперечить вимогам Закону України "Про загальну середню освіту" та Закону України "Про освіту", отже вказаний наказ про звільнення з моменту його вчинення є незаконним та не змінює і не припиняє цивільні права та обов`язки особи стосовно якої його було ухвалено. Суд апеляційної інстанції зазначив, що вірними є висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про поновлення на займаній посаді директора Липовецького колегіуму імені ОСОБА_10 , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, оскільки оскаржуваний наказ не мав наслідком припинення трудових відносин, а такі вимоги є похідними від вимог у разі встановлення порушення власником законних прав працівника, водночас відповідачі власниками чи уповноваженими органами на управління Липовецьким колегіумом імені ОСОБА_10 не являються, тобто є неналежними відповідачами.

Зазначеним судовим рішенням у цивільній справі констатовано, що фактичного припинення трудових відносин з конкретним працівником не відбулось.

Щодо доводів ОСОБА_7 у скарзі щодо непроведення повного комплексу заходів для встановлення усіх обставин цього кримінального провадження в частині невитребування усіх доказів та допиту осіб є формальними, не містять конкретних фактів, а допущення дізнавачем описки в частині дати рішення суду, є лише технічною опискою, яка спростовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, дізнавач надав належну оцінку встановленим обставинам повідомленої ОСОБА_7 події в оскаржуваній постанові, навів свої мотиви прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні особи, складу кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, рішення дізнавача СД ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України відповідає вимогам закону та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 16 липня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача СД ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 02.07.2024 про закриття кримінального провадження № 0000011, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: