Провадження № 1-кс/686/9307/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000731 від 01 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2024 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 , за допомогою поштового зв`язку, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 01.11.2024 р., під час проведення обшуку у будинку АДРЕСА_1 , було тимчасово вилучено у ОСОБА_3 , а саме на: довіреність 2008 року на 1 аркуші, штамп іноземною мовою на 1 аркуші, установчий договір від 28.09.1996 на 1 аркуші, договір №23 від 06.05.1999 на 1 аркуші, договір № 10 від 23.04.1999 на 1 аркуші, бланки таблиці з друкованим написом на 2 аркушах, заяву від імені ОСОБА_4 на 1 аркуші, повідомлення ПАТ «Проскурів», к/п №0000454 на 1 аркуші, повідомлення від імені ОСОБА_4 на 1 аркуші, повідомлення в правоохоронні органи без підпису на 1 аркуші, повідомлення від правоохоронних органів, 7 аркушів паперу формату А4, довіреність від 2008 року в 2 примірниках (російська та українська мова) на 2 аркушах, папку швидкозшивач червоного кольору з платіжними документами та банківськими виписками, папку червоного кольору з документами, сертифікатами, 5 аркушів паперу з відтиском печатки та штампу агрофірми «Проскурів», 3 конверти з банківськими платіжними дорученнями, папку швидкозшивач з копіями документів щодо об`єктів нерухомого майна ВАТ «Олешинське» в кількості 35 копій, оригінал позовної заяви за підписом ОСОБА_5 та 15 копії документів, з метою збереження речових доказів.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України, вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає.

Так, у поданому клопотанні прокурор не аргументує достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні, відсутнє належне обґрунтування, яке значення має вилучене майно, без конкретизації їх індивідуальних ознак, на яке просить накласти арешт прокурор, як речовий доказ та які обставини за допомогою цього доказу можливо довести у кримінальному провадженні №0000731, яке розслідується по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України та дозвіл на відшукання яких не надавався в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовими доказами, в якій також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст.98 КПК України.

Не зазначає прокурор у клопотанні, на чиє саме майно він просить накласти арешт (кому саме належать вилучені речі, в розрізі кожного вилученого предмету), хоча мав би зазначити конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Не вбачається із матеріалів клопотання й та обставина, що вилучені в ході проведення вказаного обшуку речі мають бути об`єктом досліджень судової експертизи на наявність або відсутність ознак підробки, про які вказує у своєму клопотанні прокурор (відсутні постанови про призначення експертиз).

Також, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого прокурором клопотання не містять актуальних контактних даних осіб, яким належить майно, на яке просить накласти арешт прокурор, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити безпосередньо вказаних осіб про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором, із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст.98 КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст.170 КПК України, обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України, заборон, які просить застосувати прокурор, з метою збереження майна, та на чиє майно він просить накласти арешт, з долученням документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000731 від 01 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя