СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5270/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за № 0000035 від 25.01.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, який здобув вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, староста с. Черкас Білоцерківського р-ну, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), ч. 3 ст. 362 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подане у кримінальному провадженні за №0000035 від 25.01.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008).

Вказане клопотання старший слідчий обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000035 від 25.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), ч. 3 ст. 362 КК України.

Так, 03.02.2000 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстровано сільськогосподарське підприємство «Дубівське» (), розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (далі - СП «Дубівське»).

Наказом № 1 від 01.04.2000 директора СП «Дубівське» ОСОБА_7 у відповідності до рішення загальних зборів колгоспників протоколу № 1 від 11.01.2000 директором СП «Дубівське» призначено ОСОБА_7 .

Відповідно до п. 1.2. Статуту СП «Дубівське» власником приватного сільськогосподарського підприємства «Дубівське» (ідентифікаційний код підприємства 04529536) та його засновником є громадянин України ОСОБА_7 .

Відповідно до п. 6.3 Статуту СП «Дубівське» управління діяльністю Підприємства здійснюється безпосередньо самим власником. Власник може бути директором або призначати на цю посаду найманих осіб. Директор призначається та звільняється з посади за рішенням власника.

Відповідно до п. 6.4 Статуту СП «Дубівське» директор, серед іншого, має право без довіреності представляти інтереси Підприємства та виконувати дії від його імені у відносинах з державними установами та організаціями, приватними підприємствами, судовими органами, юридичними та фізичними особами, підписувати будь-які договори (контракти), здійснювати правочини без обмежень на будь-яку суму, вчиняти інші юридичні дії, необхідні для здійснення господарської діяльності Підприємства, а також складати та підписувати будь-які інші документи, що стосуються господарської діяльності.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.10.2015, з метою ведення господарської діяльності СП «Дубівське» ОСОБА_7 , як директор СП «Дубівське», звернувся із заявами до Таращанської районної державної адміністрації Київської області як до розпорядника земельних ділянок з кадастровими номерами :03:005:0035 та :03:005:0036 щодо відведення вказаних земельних ділянок в оренду СП «Дубівське».

Розпорядженнями Таращанської районної державної адміністрації Київської області № 356 та № 359 від 05.10.2015 на підставі заяв директора СП «Дубівське» ОСОБА_7 надано дозвіл на укладення договорів оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0035 площею 9,9168 га та :03:005:0036 площею 1,1879 га, що розташовані на території Таращанського району Київської області (наразі Таращанської міської територіальної громади Білоцерківського району) строком на 25 років.

Так, 04.01.2016 між Таращанською РДА в особі голови районної державної адміністрації ОСОБА_8 та СП «Дубівське» в особі директора підприємства ОСОБА_7 укладено договори оренди, відповідно до яких останньому в оренду передано земельні ділянки загальною площею 9,9168 га з кадастровим номером :03:005:0035 та загальною площею 1,1879 га з кадастровим номером :03:005:0036 строком на 25 років.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 виник умисел на шахрайське заволодіння майном державної власності, а саме вищевказаними земельними ділянками, розпорядником яких була Таращанська районна державна адміністрація Київської області.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння майном державної власності, а саме Таращанської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_7 , будучи обізнаним про відсутність будь-яких правовстановлюючих документів, які є підставою для здійснення державної реєстрації права власності земельних ділянок з кадастровими номерами :03:005:0036 та :03:005:0035 за СП «Дубівське», у якому він є одноособовим засновником та директором, 28.08.2018 скликав колишніх членів КСП ім. Щорса, яке ліквідоване у 2000 році, на загальні збори, що відбулися в сільському будинку культури в АДРЕСА_2 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ввівши в оману учасників зборів, а саме колишніх членів реорганізованого КСП ім. Щорса, щодо правомочності розпоряджатися земельними ділянками з кадастровими номерами :03:005:0036 та :03:005:0035, які перебували в державній формі власності, ОСОБА_7 отримав витяг з протоколу № 1 загальних зборів колишніх членів реорганізованого КСП ім. Щорса від 28.08.2018 про виділення СП «Дубівське» частину майнових паїв, до яких входить нерухоме майно (земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0036 та :03:005:0035 під господарськими будівлями, що належать СП «Дубівське»).

У подальшому, відповідно до акта № 1 приймання-передачі майна колишніх членів реорганізованого КСП ім. Щорса від 30.08.2018, члени неправомочних загальних зборів передали, а ОСОБА_7 прийняв земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0036 та :03:005:0035 ділянки як директор СП «Дубівське».

При цьому, ОСОБА_7 , усвідомлюючи неспроможність одноособово реалізувати свій злочинний намір щодо заволодіння земельними ділянками, спланував досягнути поставленої мети за рахунок залучення до вчинення злочину державного реєстратора Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 , який шляхом вчинення протиправних дій у вигляді проведення державної реєстрації права власності земельних ділянок за СП «Дубівське» усуне перешкоди у доведенні злочинних дій до кінця.

Так, 16.11.2018 ОСОБА_7 за невстановлених у ході досудового розслідування обставин, відповідно до розробленого ним злочинного плану звернувся із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до державного реєстратора Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 з метою здійснення реєстрації права власності земельних ділянок з кадастровими номерами :03:005:0036 та :03:005:0035 за СП «Дубівське».

При цьому ОСОБА_7 з метою надання правомірного вигляду своїм діям, з відома та згоди ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, подав разом з заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень пакет документів, а саме: витяг з протоколу загальних зборів, серія та номер 1, виданий 28.08.2018, акт приймання-передачі майна, серія та номер 1, виданий 30.08.2018, довідку серія та номер 02-29/288, видану 04.09.2018 Дубівською сільською радою Таращанського району Київської області.

Так, 21.11.2018, точні час та місце досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_4 , будучи обізнаним у своїх службових обов`язках та вимогах законодавства, що регламентують його діяльність як державного реєстратора, при здійсненні своєї професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, перебуваючи на посаді державного реєстратора Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, достовірно знаючи про злочинні наміри ОСОБА_7 щодо заволодіння шахрайським шляхом земельними ділянками з кадастровими номерами :03:005:0036 та :03:005:0035, з метою усунення перешкод у вчиненні протиправних дій ОСОБА_7 , неправомірно та безпідставно, за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів на земельні ділянки, розуміючи, що власником вказаних земельних ділянок є держава в особі Таращанської РДА, прийняв рішення про державну реєстрацію права приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0035 площею 9,9168 га та :03:005:0036 площею 1,1879 га за СП «Дубівське».

У подальшому, за допомогою власного захищеного носія інформації (ключа) ОСОБА_4 самостійно вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вказане рішення, зареєструвавши в системі під № 44156581 та № 44155980.

Однак, незважаючи на відсутність, передбачених законних підстав для проведення державної реєстрації речових прав власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0036 та :03:005:0035 за СП «Дубівське», державний реєстратор Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 , в порушення ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з корисливих спонукань, з відома та згоди ОСОБА_7 здійснив державну реєстрацію прав на вищезазначені земельні ділянки та вніс відповідні зміни у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За результатами вчинених ОСОБА_7 , за пособництва ОСОБА_4 , шахрайських дій, направлених на незаконне заволодіння земельними ділянками, із державної власності вибули земельні ділянки загальною площею 11,1047 га.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_7 Таращанській міській територіальній громаді Білоцерківського району Київської області, як правонаступнику розпорядника земельними ділянками, заподіяно шкоду в особливо великих розмірах на суму 1 245 816 грн, що у понад 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром на момент вчинення злочину.

Крім того, встановлено, що Розпорядженням сільського голови Шкарівської сільської ради від 29.06.2017 № 1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено на посаду державного реєстратора.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді державного реєстратора Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, достовірно знаючи про злочинні наміри ОСОБА_7 , направлені на заволодіння шахрайським шляхом земельними ділянками з кадастровими номерами :03:005:0036 та :03:005:0035, реалізовуючи спільний умисел, 16.11.2018 прийняв у останнього та здійснив реєстрацію о 10 год. 54 хв. заяви №31212477 та о 10 год. 59 хв. заяви №31212714 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. При цьому, разом з заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_4 прийняв від ОСОБА_7 пакет документів, а саме: витяг з протоколу загальних зборів, серія та номер 1, виданий 28.08.2018, акт приймання-передачі майна, серія та номер 1, виданий 30.08.2018, довідка, серія та номер 02-29/288, видана 04.09.2018 Дубівською сільською радою Таращанського району Київської області.

Відповідно до Витягу з ДЗК власником земельних ділянок з кадастровими номерами :03:005:0035 та :03:005:0036 є Таращанська районна державна адміністрація.

У подальшому 21.11.2018, точні час та місце досудовим розслідуванням не встановлені, держаний реєстратор Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 , за результатом розгляду заяв та документів, поданих директором та власником СП «Дубівське» ОСОБА_7 , для державної реєстрації прав власності на вказані земельні ділянки, умисно, будучи обізнаним у здійсненні процедури реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не перевіривши відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, незважаючи на відсутність, передбачених законних підстав для проведення державної реєстрації речових прав власності на земельні ділянки, які підлягають державній реєстрації, а також наявності підстав для проведення державної реєстрації припинення іншого речового права (права оренди), в порушення діючого станом на 16.11.2018 законодавства України, а саме в порушення вимог ст. 3, 10, 18, 23, 24 та 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 12 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 та ст. 31 Закону України «Про оренду землі», використовуючи при цьому наданий йому засіб електронного цифрового підпису за допомогою електронного ключа, логінута паролю, провів автентифікацію свого доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, маючи право доступу до інформації, яка обробляється в автоматизованій системі Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не маючи законних підстав, несанкціоновано змінив інформацію, шляхом внесення до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації щодо набуття права власності СП «Дубівське» на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0036 та :03:005:0035 з цільовим призначення для іншого сільськогосподарського призначення, які розташовані в адміністративних межах Дубівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, безпідставно прийнявши незаконні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 44155980 та № 44156581.

За таких обставин, ОСОБА_4 , маючи право доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно як користувач, не санкціоновано змінив інформацію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - неправомірно та безпідставно, за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів на земельні ділянки, прийняв рішення про державну реєстрацію права приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0035 площею 9,9168 га та :03:005:0036 площею 1,1879 га за СП «Дубівське», тим самим позбавивши власника земельних ділянок з кадастровими номерами :03:005:0036 та :03:005:0035, тобто Таращинську районну державну адміністрацію та Таращанську міську територіальну громаду Білоцерківського району Київської області, як правонаступника розпорядника земельними ділянками, права розпоряджатися вказаними земельними ділянками.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_4 Таращанській міській територіальній громаді Білоцерківського району Київської області, як правонаступнику розпорядника земельними ділянками, заподіяно значну шкоду на суму 1 245 816 грн, що у понад 300 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та відповідно до примітки до ст. 361 КК України є значною шкодою на момент вчинення злочину.

29.07.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 362 КК України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Біла Церква Київської області, громадянину України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обіймаючому посаду старости с. Черкас Білоцерківського району.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними доказами, а саме: висновком судової оціночно-земельної експертизи №СЕ-19/111-24/27750-ОЗ від 14.05.2024; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; листами Білоцерківської РДА, про те, що Білоцерківською РДА та Таращанською РДА рішення про передачу земельних ділянок :03:005:0036 площею 1,1879 га та :03:005:0035 площею 9,9168 га, розташованими на території Таращанської ОТГ Білоцерківського району у власність СП «Дубівське» не виносилися; документами, вилученими під час тимчасового доступу з Білоцерківської РДА, зокрема реєстраційних справ щодо здійснення державної реєстрації прав власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:005:0036 та :03:005:0035 за СП «Дубівське»; актом за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; іншими матеріалами у їх сукупності.

ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

В ході досудового розслідування, з урахуванням стану здоров`я підозрюваного, його матеріального становища, сталих соціальних зв`язків, виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді застави.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років є обґрунтовані підстави вважати, що він у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді застави, зможе впливати на свідків, схиляючи їх до певної поведінки та надання вигідних для себе показань, а також незаконно протидіяти слідству шляхом знищення доказів, які на даний час не встановлені.

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_4 вже притягався до кримінальної відповідальності, даний факт дає обґрунтовані підстави вважати, що він продовжить свою злочинну діяльність та зможе вчиняти інші правопорушення.

Лише застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді застави може забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження та досягнення його мети. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Крім того, з метою запобігти спробам ОСОБА_4 незаконного впливу, шляхом погроз, підкупу або умовляння, впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, схиляючи їх до дачі неправдивих показань та перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування іншим чином, наявна необхідність в обранні запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді застави із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та попросив його задовольнити, посилаючись при цьому на доведеність обґрунтованості пред`явленої підозри та ризиків.

Захисник заперечив проти клопотання прокурора, надав суду письмові заперечення, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість заявлених ризиків, слідчим не обґрунтовано недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, відсутні жодні докази, що саме ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення. Просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, та пояснив, що він надавав допомогу органам досудового розслідування як консультант з приводу даного кримінального правопорушення, проживає разом з матір`ю інвалідом ІІ групи, має на утриманні малолітню дитину та сина-студента. Розмір застави є завідомо непомірним для нього. Крім того, він раніше не засуджений, має постійне місце проживання та роботи.

Вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000035 від 25.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), ч. 3 ст. 362 КК України.

Згідно з п. 3 постанови заступника начальника управління - начальника відділу СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_13 про зміну раніше визначеної слідчої групи від 03.05.2024, місце проведення досудового розслідування визначено за місцезнаходженням СУ ГУНП в Київській області, за адресою: місто Київ, вул. Святошинська, 2А. Відтак, клопотання подано з дотриманням правил територіальної підсудності.

Як вбачається з додатків, долучених до клопотання, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), ч. 3 ст. 362 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів.

Під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлені та у судовому засіданні прокурором доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному повадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за кримінальні правопорушення, які інкримінуються підозрюваному, не є виправданням застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків передбачених с. 177 КПК України.

Разом з тим, при визначенні розміру застави необхідно враховувати майновий стан підозрюваного та не допускати встановлення такого розміру застави, що є заздалегідь непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави. Таким чином, саме розмір застави визначає ступінь суворості даного запобіжного заходу, а при його визначенні враховуються об`єктивні й суб`єктивні критерії. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при обранні застави необхідно враховувати не лише розмір шкоди, а й інші обставини, в тому числі можливість особи внести заставу, її особисту ситуацію. Основною метою застави є гарантування виконання особою своїх процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя враховує майновий стану підозрюваного ОСОБА_4 , відсутність реальної можливості внесення застави у повному розмірі чи її частини, та пропорційність цього заходу в цілому, його сімейний стан, наявність утриманців, доходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, який здобув вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2019 р.н., є старостою с. Черкас Білоцерківського р-ну, має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , за інкримінованими статтями, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що в кримінальному провадженні органом досудового розслідування доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а відтак вважає доцільним по доводам клопотання застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Керуючись вимогами ст. ст. 131-132, 177, 178, 181, 194, 196, 309, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого - відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби в межах строку досудового розслідування, а саме до 29 вересня 2024 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись за межі міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст виготовлений та проголошений 02.08.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1