Справа № 991/7771/24
Провадження №11-сс/991/852/24
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Головуючий суддя: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.10.2024 про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, що полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

1.Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.10.2024 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи САП.

Слідчий суддя встановила, що ОСОБА_6 звернувся до керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури із заявою від 12.08.2024 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_7 низки кримінальних правопорушень, одне із яких, що передбачене ч.2 ст.364 КК України, відноситься до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. А тому слідчий суддя дослідила лише обставини щодо наявності підстав та дотримання порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в цій частині.

За наслідком судового розгляду слідчий суддя прийшла до переконання, що викладена у заяві ОСОБА_6 інформація про вчинення суддею ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КПК України, зводиться до незгоди із судовим рішенням - постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.09.2024 у справі № 753/11845/18. Заява не містить обставин, які б свідчили про вчинення цим суддею та іншими суддями Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду умисних дій з використанням влади чи свого службового становища всупереч інтересам служби, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, що є обов`язковою умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Крім того, у заяві ОСОБА_6 не повідомлено конкретних фактів, які б свідчили про наявність тяжких наслідків, що є обов`язковою умовою для кваліфікації дій судді за цією статтею.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається, а намагання ОСОБА_6 зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про злочин, на переконання слідчого судді, може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність судді, що суперечить статтям 126 та 129 Конституції України.

Скаргу було розглянуто за відсутності заявника, який подав повторну заяву про відкладення судового засідання, без надання доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин.

2.Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону про кримінальне відповідальність, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі ставить вимогу про скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової, якою слід зобов`язати ВАКС здійснити реєстрацію його скарги на бездіяльність посадових осіб САП в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі; задовольнити скаргу; передати його скаргу на розгляд Великої палати Верховного Суду.

Також апелянт прохає поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, що була постановлена за його відсутності 21.10.2024, копію якої він отримав 02.11.2024. Відтак звернення із апеляційною скаргою до АП ВАКС 06.11.2024 відбулось у п`ятиденний строк від дня ознайомлення із її змістом.

Вважає, що через не здійснення реєстрації його скарги в системі ЄСІТС та із порушенням авторозподілу слідчий суддя ВАКС ОСОБА_1 не є судом, встановленим законом, та не мала повноважень на розгляд його скарги.

Внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 є імперативним обов`язком прокурора САП в силу положень ст. 214 КПК.

Під час перебування його скарги на розгляді ним було подано до ВАКС 12 клопотань, жодне із яких не було задоволено, зокрема про видачу протоколів авторозподілу справи, про видачу аудіо-відео записів судових засідань, а також про відкладення судового засідання 21.10.2024 через його перебування в цей день у судовому засіданні в Київському апеляційному суді та про пришвидшення розгляду його скарги.

Судовий розгляд здійснено за відсутності секретаря судового засідання, прокурора, потерпілого, із порушенням правил підсудності, без здійснення фіксації судового провадження за допомогою технічних засобів, а тому ухвала підлягає скасуванню.

3.Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_6 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, до суду не прибув, причини неприбуття не повідомив (а.п. 100, 107).

Спеціалізована антикорупційна прокуратура належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду (а.п. 99,102,106). Представник САП в судове засідання не прибув, про поважність причин свого неприбуття не повідомив.

Відповідно до положень ч 1 ст. 405 КПК України, апеляційний перегляд здійснений за відсутності учасників судового провадження.

4.Мотиви суду.

Заслухавши доповідь головуючого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи необхідність поновлення строків на апеляційне оскарження, ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала була постановлена за його відсутності 21.10.2024, копію якої він отримав 02.11.2024. Відтак звернення із апеляційною скаргою до АП ВАКС 06.11.2024 відбулось у п`ятиденний строк від дня її отримання, що є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно із п.3 ч.2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В свою чергу, відповідно до абз.2 чю3 ст.395 КПК, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з матеріалів провадження, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 21.10.2024 було скеровано засобами поштового зв`язку 23.10.2024 та отримано ОСОБА_6 02.11.2024 (а.п.82,83,85).

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_6 до 02.11.2024 не був обізнаний про те, яке рішення винесено слідчим суддею за наслідками розгляду його скарги.

Із апеляційною скаргою, у якій висловлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_6 звернувся 06 листопада 2024 року.А тому колегія суддів вважає за можливе клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку задовольнити та поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.10.2024.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги по суті, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про злочин від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із заяви ОСОБА_6 від 12.08.2024, заявник стверджує, що суддя Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_7 23.09.2021 ухвалив постанову у справі № 753/11845/18, якою відмовлено у задоволенні його касаційних скарг, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 на відшкодування: майнової шкоди 292 334,57 грн, витрати на проведення оцінки пошкодженого майна - 1 000,00 грн, витрати, понесені на евакуацію автомобіля - 978,00 грн, та на відшкодування моральної шкоди 25 000,00 грн - залишені без змін. В наслідок чого, на переконання скаржника, суддя вчинив низку кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 15, ст. 26, ст. 27, ч. 3, 4 ст. 28, ч. 2, 4, 5 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 400-1 КК України.

Дослідивши зазначені доводи, колегія суддів констатує, що у заяві про злочин ОСОБА_6 фактично виказує про свою незгоду із прийнятим судовим рішенням, яке вважає незаконним, оскільки відхилені його доводи, а слідчим суддею обґрунтовано зазначено, що заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність внесення відомостей до ЄРДР, як і не обґрунтовано можливість застосування ст.364 КК до тих правовідносин, які викладені в заяві ОСОБА_6 .

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в п.57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Верховний Суд України в постанові від 15 квітня 2008 року у справі №21-319во07 зазначив, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

А тому колегія суддів враховує, що самих лише припущень скаржника та його незгоди з процесуальним рішенням судді недостатньо для висновку про вчинення ним (суддею) кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування відносно судді за фактами прийнятих ним процесуальних рішень в ході здійснення правосуддя.

Водночас, незгода із прийнятим суддею процесуальним рішенням в конкретній справі шляхом подання заяви про кримінальне правопорушення може свідчити про спробу ОСОБА_6 протиправного втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, визначених ст.126 та 129 Конституції України, а штучне ініціювання кримінального провадження щодо судді внаслідок незгоди з прийнятим ним рішенням є способом незаконного впливу на суд, тиску на суд у поза процесуальний спосіб, поза межами процедури оскарження судових рішень, визначеним відповідним законом, що є недопустимим та прямим порушенням вимог закону щодо незалежності судів та суддів.

Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав, визначених законом. Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, їх розгляд, витребування від судів інформації про судові справи у зв`язку з такими заявами, направлення заяв судам, вимоги до суддів про встановлення контролю за розглядом справи судом чи суддею є порушенням незалежності та самостійності суду (Пленум Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади»).

При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, колегія суддів також враховує висновок Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі №556/450/18, де суд зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про вчинення якого суддею КЦС ВС ОСОБА_7 стверджує скаржник та яке належить до предметної підсудності ВАКС, має три обов`язкові ознаки: 1) діяння - використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що полягає у певних діях або бездіяльності суб`єкта; 2) тяжкі наслідки, які у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян; 3) причинний зв`язок між діянням та тяжкими наслідками. Відсутність хоча б однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 не вбачається конкретних фактів та обставин, що можуть вказувати на ймовірне вчинення кримінального правопорушення суддею Верховного суду ОСОБА_7 під час здійснення ним судочинства у справі № 753/11845/18. Зокрема скаржником не зазначено про істотність шкоди, завданої ОСОБА_6 , про наявність у судді спеціальної мети - одержання неправомірної вигоди для себе або іншої фізичної або юридичної особи, або вчинення ними дій на користь ОСОБА_8 , а також про неправдивий характер тих відомостей, що внесені суддями КЦС ВС до постанови від 23.09.2021. Саме такі дані очевидно відрізняють незгоду учасника судового провадження з певним судовим рішенням від злочину. За відсутності в заяві таких відомостей, конкретних фактів та обставин, що можуть вказувати на вчинення можливого кримінального правопорушення у органу досудового розслідування відсутній обов`язок внести таку заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, ініціювання скаржником порушення кримінального провадження щодо судді за таких обставин призведе до необхідності надання органом досудового розслідування оцінки судового рішення з точки зору його законності, обґрунтованості та вмотивованості, що не відповідає встановленому законом порядку перегляду судових рішень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 , оскільки викладені в його заяві доводи не містять відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відтак бездіяльність уповноваженої особи САП щодо невнесення відомостей до ЄРДР за такою заявою відсутня.

Іншим доводам апеляційної скарги ОСОБА_6 колегія суддів не надає детальної оцінки, оскільки такі не стосуються предмета скарги, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та не впивають на загальний висновок слідчого судді.

5. Висновки суду

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів, дотримуючись вимог ст. 404 КПК України, оцінивши у сукупності матеріали апеляційного провадження, дійшла висновку, що ухвала слідчого судді від 20.10.2024 відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, а апеляційна скарга ОСОБА_6 не містить доводів, які б могли переконати колегію суддів у протилежному, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.10.2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.10.2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4