Провадження № 1-кс/734/740/24 Справа № 734/3562/24
У х в а л а

про відмову у відкритті провадження

14 жовтня 2024 року смт Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням дізнавача сектору дізнання ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні в порядку ч.9 ст.100 КПК, -

в с т а н о в и в :

до Козелецького районного суду Чернігівської області з клопотанням про долю речових доказів у кримінальному провадженні в порядку ч.9 ст.100 КПК звернулася дізнавача сектору дізнання ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 у якому просить відповідно до ч.9 ст.100 КПК України визначити долю речових доказів у кримінальному провадженні № 0000184 від 06.08.2024.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що кримінальне провадження № 0000184 від 06.08.2024 постановою дізнавача від 10.10.2024 закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.213 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Встановлено, що у провадженні сектору дізнання ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області перебували матеріали кримінального провадження №0000184 від 06.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, в рамках якого ухвалою слідчого судді було накладено арешт на речові докази.

Постановою дізнавача СД ВП №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 10.10.2024 кримінальне провадження №0000184 від 06.08.2024 закрите підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.213 КК України.

Відповідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України ухвала слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість уст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування, слідчого чи дізнавача.

Ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена нормами КПК України або іншого законодавчого чи нормативно-правового акту.

У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК, про що зазначено Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 554/2506/22 у постанові від 15 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ураховує саме останню правову позицію Верховного Суду щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні, що закрито дізнавачем, слідчим, прокурором.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого, дізнавача або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності чинного процесуального рішення про арешт майна.

Крім того, слід звернути увагу на те, що згідно із висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 554/2506/22 у постанові від 15 квітня 2024 року, суд вказав на те, що чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ч. 9ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим, дізнавачем або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите органом досудового розслідування або органом дізнання, клопотання, подане в порядку ч. 9ст. 100 КПК про долю речових доказів, вирішується судом, а не слідчим суддею.

За таких обставин, клопотання про скасування арешту майна, яке подане до слідчого судді підлягає поверненню заявнику, оскільки слідчий суддя не наділений відповідними повноваженнями про розгляд відповідних клопотань, заяв, питань тощо після закриття кримінального провадження.

Нормами КПК, якими регламентовано питання про накладення, скасування арешту на майно та загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, прямо не закріплено алгоритму дій слідчого судді у випадку, якщо подане клопотання про скасування арешту майна не підлягає розгляду слідчим суддею.

Разом з тим це питання може бути вирішено через застосування ч. 6 ст. 9 КПК та положень засади диспозитивності, зокрема, ч. 3 ст.26 КПК, згідно з якою слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що не тільки винесені на їх розгляд сторонами, але й віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Натомість, постановляючи ухвалу про повернення клопотання у випадку, якщо таке клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею, слідчий суддя діє в межах механізму, передбаченого ч. 6 ст. 9 КПК, та не виходить за межі своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами КПК. Більш того, своїм рішенням про повернення такого клопотання слідчий суддя не допускає можливості прийняття рішення поза межами своїх повноважень, передбачених кримінальними процесуальними нормами.

Постановлення слідчим суддею ухвали про повернення клопотання про скасування арешту майна, якщо воно не підлягає розгляду слідчим суддею, не призводить ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ані до перешкоджання здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому, зокрема, з огляду й на те, що арешт майна у даному випадку припинив свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК, вказане рішення слідчого судді не створює жодних перепон щодо звернення до суду з відповідним клопотанням про вирішення долі речового доказу.

Таким чином, враховуючи, що кримінальне провадження №0000184 від 06.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України закрито, а тому накладений арешт майна припинив свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК, та постановлення ухвали про скасування арешту майна, в тому числі і питання щодо долі речових доказів після закриття кримінального провадження не відноситься до компетенції слідчого судді, а від так дане клопотання необхідно повернути особі, яка з ним звернулася до слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 26, 132, 174 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні в порядку ч.9 ст.100 КПК повернути особі, яка з ним звернулася до суду.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюються з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя