ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1887/24
Провадження №1-в/477/46/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання начальника Миколаївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській, Херсонській областях про звільнення від покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Табачне Джанкойського району АРК. Громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника Миколаївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській, Херсонській областях ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 липня 2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді шести місяців виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку в дохід держави десяти відсотків.

22 липня 2024 року начальник Миколаївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській, Херсонській областях звернулася до суду з поданням про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, мотивуючи тим, що з жовтня 2021 року по 16 лютого 2022 року засуджений щомісячно з`являвся до органу пробації та щомісячно отримувались платіжні доручення з офіційного місця роботи. Після початку бойових дій на території України зв`язок з засудженим зник, 23 червня 2022 року засуджений телефоном повідомив. Що виїхав за межі України на невизначений термін. Співробітниками відділу 24 червня 2024 року були розпочаті розшукові заходи, однак встановити місце знаходження засудженого не вдалось за можливе та 08 серпня 2022 року матеріали початкового розшуку направлені до ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області. 26 листопада 2022 року була заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук». По теперішній час проводяться розшукові заходи відносно засудженого, однак його місце знаходження не встановлене, адресу свого проживання засуджений не повідомив. Разом з тим, з дня набрання вироком законної сили пройшло два роки, що відповідно до ст. 80 КК України є підставою для звільнення засудженого від покарання, оскільки фактів вчинення нових злочинів засудженим не виявлено, відомості щодо притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України відсутні.

Представник Миколаївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській, Херсонській областях подання підтримала, зазначила, що станом на час розгляду справи засуджений перебуває у розшуку.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, вважаючи його передчасним.

Засуджений в судове засідання не з`явився, відповідно до матеріалів особової справи № 1/2021, останній перебуває у розшуку.

Під час розгляду подання судом встановлене наступне.

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 липня 2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді шести місяців виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку в дохід держави десяти відсотків.

Вирок суду набрав законної сили та звернутий до виконання.

З жовтня 2021 року по 16 лютого 2022 року засуджений з`являвся до органу пробації та надавав письмові пояснення, а також щомісячно отримувались платіжні доручення та розрахункові дані з офіційного місця роботи засудженого.

Відповідно до довідок УІА ГУНП в Миколаївській області фактів вчинення засудженим нових злочинів у період з 22.07.2021 року по час звернення з поданням до суду не виявлено. Відповідно до інформації, наявної в матеріалах особової справи, за цей період неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Після початку бойових дій на території України зв`язок з засудженим зник. Першочергові розшукові заходи щодо встановлення місця перебування засудженого виявились безрезультатними. За повідомленнями Державної прикордонної служби України засуджений серед осіб, які перетнули державний кордон України, не виявлений.

Згідно повідомлення ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 08.12.2022 року, 26 листопада 2022 року була заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» відносно засудженого ОСОБА_3 .

Згідно повідомлення ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 11.06.2024 року, станом на 11.06.2024 року місцезнаходження засудженого не встановлено.

Відповідно до ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Як слідує з пояснень представника органу пробації, та таке підтверджено матеріалами особової справи, станом на час розгляду подання засуджений перебуває у розшуку та місцезнаходження його невідоме.

Отже, станом на час розгляду подання причина неявки засудженого до органу пробації та невиконання ним вироку суду невідома, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про передчасність звернення органу пробації з поданням до суду, оскільки на час заведення оперативно-розшукової справи строки давності виконання вироку, передбачені ст. 80 КК України, не сплинули. А з`ясування питання щодо умисного невиконання вироку суду можливе лише після розшуку засудженого або його з`явлення для відбування покарання та в залежності від встановлених обставин має вирішуватись питання щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності (та, відповідно, подвоєння строків, передбачених ст. 80 КК України) або сплинення строків давності виконання вироку суду, у разі відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

Щодо посилання у поданні на позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 24.12.2015року у справі № 5-324кс15, суд зазначає, що у даній справі Верховним Судом України розглядалось питання правильності призначення покарання особі з застосуванням статті 71 КК України, з урахуванням несплати особою штрафу, призначеного за попереднім вироком суду, що не є аналогічними обставинами у справі, яка розглядається.

Разом з тим, у зазначеній постанові Верховний Суд України зазначив, що положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання начальника Миколаївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській, Херсонській областях про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_3 у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд протягом 7 дiб з дня проголошення.

Повний текст ухвали складений 04 вересня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1