СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
іменем України
про звільнення від покарання, у зв`язку з декриміналізацією

16 вересня 2024 року м.Снігурівка

справа №485/1856/24

провадження № 1-в/485/50/24

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Снігурівка Миколаївської області клопотання Баштанського районного сектору №5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій Луганській та Херсонській областях (далі орган пробації) про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 28.05.2020 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ч.4 ст.70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10 грудня 2019 року, визначено ОСОБА_3 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75, 104 КК з випробуванням на строк два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

установив:

Суть питання, що вирішується
Орган пробації звернувся до суду з клопотанням про звільнення від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК, у зв`язку з усуненням караності за діяння, за яке ОСОБА_3 був засуджений судом, а саме за ч. 2 ст. 185 КК, оскільки 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі Закон від 18.07.2024), яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ОСОБА_3 засуджений за вчинення крадіжок у меншому розмірі.

Позиції учасників
Представник органу пробації заявою клопотання підтримав, просила звільнити засудженого від призначеного судом покарання, прокурор ОСОБА_4 клопотання також підтримала та також просила звільнити засудженого від покарання.

Засуджений у судове засідання не з`явився.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. У даному випадку суд не визнає участь осіб обов`язковою, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про проведення розгляду подання без участі осіб, що не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд подання проведено без фіксування за допомогою технічних засобів.

Встановлені судом обставини

Відповідно до вироку Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 28.05.2020 ОСОБА_3 засуджений за вчинення у період часу з 06 до 07 листопада 2019 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, а саме за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 705 грн, до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ч.4 ст.70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10 грудня 2019 року, за вчинення 08.05.2018 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 192,50 грн, 12.05.2018 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 220 грн, 13.05.2018 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 220 грн, 14.05.2018 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 385 грн, 16.05.2018 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 1155 грн, визначено ОСОБА_3 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75, 104 КК з випробуванням на строк два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
Суд, розглянув клопотання, дійшов висновку, що його слід задовольнити, та засудженого слід звільнити від призначеного судом покарання з таких підстав.

Так, 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон від 18.07.2024, яким ст. 51 КУпАП була викладена в новій редакції, згідно якій дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати слід вважати таке викрадення, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 185 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна, яка має бланкетний (відсилочний) характер до положень КУпАП, тобто якщо вартість викраденого майна перевищує розмір, за який передбачено адміністративну відповідальність (більше двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян), то дії особи підпадають під ознаки кримінально-карного правопорушення.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК), в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК для відповідного року, а саме у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Цей розмір установлюється на початок кожного року окремо.

Враховуючи вказані положення ПК та відповідні положення Законів України про державні бюджети на відповідний рік, у контексті викрадення чужого майна два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у поточному 2024 році складає 3 028 грн, тоді як у 2018 - 1762 грн, 2019 1921 грн.

За загальним правилом, згідно ч. 2, 3 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Але відповідно до ч. 1 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений за вчинення у період часу з 06 до 07 листопада 2019 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, а саме за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 705 грн, таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 192,50 грн, 12.05.2018 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 220 грн, 13.05.2018 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 220 грн, 14.05.2018 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 385 грн, 16.05.2018 таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 1155 грн, а новим Законом від 18.07.2024 підвищена вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації як дрібне викрадення чужого майна, що дорівнює 1762 грн у 2018 році, 1921 грн у 2019 році, то, виходячи з положень ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. 51 КУпАП, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, ст. 537, 539, 370 372 КПК, суд

постановив:
ОСОБА_3 , засудженого вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 28.05.2020 за ч. 2 ст. 185 КК до покарання виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ч.4 ст.70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10 грудня 2019 року, визначено ОСОБА_3 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75, 104 КК з випробуванням на строк два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, звільнити від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК, у зв`язку усуненням караності діянь, за які він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1