Справа № 496/4834/23
Провадження № 1-кс/496/1589/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого від 31.05.2024 року про закриття кримінального провадження №000499, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.07.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000499 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України; зобов`язати слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 допитати свідків за клопотанням потерпілого ОСОБА_3 ; провести слідчі експерименти за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , з метою встановлення: місця зіткнення відносно меж проїзної частини; розташування транспортних засобів відносно меж проїзної частини на ранніх етапах розвитку аварійних подій; та відтворення траєкторії руху транспортних засобів щодо зміни розташування на дорозі у момент зіткнення та призначити судову автотехнічну експертизу з дослідження обставин та механізму ДТП.

Зі скарги вбачається, що у СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000499 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

11.06.2024 року потерпілого у кримінальному провадженні - ОСОБА_3 запрошено Управління патрульної поліції в Одеській області та як пояснив інспектор УПП - ОСОБА_7 , ОСОБА_3 запрошено для складення адміністративного протоколу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Ознайомившись з матеріалами, які слугували правовою підставою складення протоколу відносно ОСОБА_3 йому стало відомо, що слідчий ОСОБА_5 згідно постанови від 31.05.2024 року прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 0000499. Про закриття кримінального провадження № 0000499, потерпілого ОСОБА_3 слідчий не повідомляв, постанову про закриття кримінального провадження від 31.05.2024 року ОСОБА_3 не отримував. Про факт закриття кримінального провадження ОСОБА_3 дізнався лише 11.06.2024 року під час складення протоколу. Ознайомившись з постановою слідчого про закриття кримінального провадження №0000499 та мотивами прийнятого рішення вважаю, що зазначена постанова є незаконною, необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню. Вважає, що з вказаними висновками слідчого в оскаржуваній постанові неможливо погодитись через однобічність досудового розслідування та вибірковий підхід в оцінці зібраних доказів під час прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно обставин аварійних подій мало місце зіткнення автомобіля «Renault Meganе» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 та мотоцикла «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія СпинуВ.В. Місце зіткнення транспортних засобів учасників аварійних подій під час огляду місця ДТП слідчим не визначалось, що свідчить про неповноту досудового розслідування. Більше того, вказаний недолік досудового розслідування не був усунутий шляхом проведення слідчих експериментів за участю водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Згідно висновку транспортно-трасологічної експертизи №23-4054 від 16.10.2023 року «Встановити експертним шляхом розтушування та місце зіткнення автомобіля марки «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 з мотоциклом «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , як геометричну точку не є можливим оскільки зафіксовані на схемі місця ДТП сліди не носять достатні інформативні характери, однак можливо стверджувати, що місце зіткнення розташовувалось в проїжджій частині автодороги Т1625 за напрямком руху від м. Біляївки в бік с. Маяки, тобто в смузі руху автомобіля «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 , перед «осипом скла на дорожньому покритті», позначеного позначкою №3».

Отримавши зазначені висновки слідчий на виконання положень ст. 2 КПК України мав би провести слідчий експерименти з водіями для конкретизації обставини місця контактування транспортних засобів та отримати відповідні повні, конкретні та технічно спроможні відомості щодо механізму ДТП. Однак зазначені дії слідчим вчинено не було.

В основу обґрунтування прийняття оскаржуваного рішення, слідчий послався на висновок автотехнічної експертизи № 24-2453 від 14.05.2024 року: в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. В умовах даної дорожньо-транспортної події водій мотоцикла «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , повинен був діяти відповідно з вимогами пункту 2.3 (б), п. 10.1, п. 11.3 Правил дорожнього руху України. Наявність технічної можливості у водія мотоцикла «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , запобігти даної події, дозволяє прийти до висновку про те, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, його дії не відповідали вимогам 2.3 (б), п. 10.1, п. 11.3 Правил дорожнього руху України, створювали достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди, і перебували в причинному зв`язку з її настанням. З аналізу вихідних даних, які надавались експертові для проведення експертного дослідження слідчий надав виключно одну версію розвитку аварійних подій, які базуються на показах водія автомобіля «Renault Meganе» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , а саме: «водій мотоцикла виїхав у її смугу руху. Місце зіткнення у смузі руху автомобіля «Renault Meganе» реєстраційний номер НОМЕР_1 ».

Версія потерпілого ОСОБА_3 в межах зазначеного дослідження взагалі не перевірялась, що вказує на неповноту автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП, що призвело до отримання хибних висновків. Окрім того, ОСОБА_3 повідомляв, що йому відомі відомості щодо свідків зазначеної ДТП, та клопотав про їх допит, однак слідчий проігнорував обов`язок щодо повного та неупередженого розслідування та надав для дослідження вихідні данні виключно за версією ОСОБА_6 . Ці та інші недоліки вплинули на прийняття незаконного рішення у вигляді закриття кримінального провадження зареєстрованого у ЄРДР за №0000499 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, оформленого постановою від 31.05.2024 р.

Дані обставини і стали підставою для звернення скаржника з відповідною скаргою до суду. Вважає, що усунути недоліки досудового розслідування можливо шляхом: допиту свідків за клопотанням потерпілого ОСОБА_3 ; проведенням слідчих експериментів за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з метою встановлення: місця зіткнення відносно меж проїзної частини; розташування транспортних засобів відносно меж проїзної частини на ранніх етапах розвитку аварійних подій; та відтворення траєкторії руху транспортних засобів щодо зміни розташування на дорозі у момент зіткнення; призначенням судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП.

У судове засідання - адвокат ОСОБА_4 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скаргу без його участі, скаргу підтримав та просив задовольнити повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій заперечував щодо задоволення вказаної скарги, так як постанова про закриття кримінального провадження винесена відповідно до кримінального та кримінально-процесуального кодексів, в матеріалах кримінального провадження наявні докази, які свідчать про відсутність складу кримінального правопорушення. Просив розглядати скаргу за його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, заперечення прокурора та матеріали кримінального провадження № 000499, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.07.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Обов`язок всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи лежить на прокуророві, слідчому і особі, яка провадить дізнання. На суд даний обов`язок не покладено у зв`язку з тим, що межі дослідження ним обставин справи зумовлені позицією скаржника і захисту, і суд не може самостійно змінювати дані межі, але суд зобов`язаний застосувати всі заходи до того, щоб були зібрані і досліджені всі докази, необхідні для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Пункт 2 ч.1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час, КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

В провадженні СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000499 від 05.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 31.05.2024 року кримінальне провадження №0000499 від 05.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діях водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Так, з вказаної вище постанови встановлено, що під час здійснення досудового розслідування слідчим було встановлено, що в діях водія автомобіля «Renault Meganе» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки в її діях не виявлено порушень вимог ПДР, які б перебували у причинному зв`язку зфактом ДТП та наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Дорожньо-транспортна пригода мала місце в світлий час доби на 49 км + 300 м автодороги Т1625 сполученням «Кучурган-Біляївка-Маяки-Овідіополь» в Одеському районі Одеської області та полягає в зіткненні автомобіля «Renault Meganе», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з мотоциклом «Honda CB400», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які рухались в протилежних напрямках. На момент пригоди ясно, без опадів, температура повітря +34° С, покриття асфальтобетонне, сухе, чисте, загальна ширина проїзної частини 6,3 м, організовано двосторонній рух, по одній смузі для руху в обох напрямках, наявна розмітка 1.5 ПДР, загальна видимість проїзної частини не обмежена.

Відповідно висновку №125 від 05.07.2023 року у водія ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено.

Відповідно допиту свідка ОСОБА_9 від 16.10.2023 року: «… 05 липня 2023 року 11 год. 30 хв, керуючи особистим технічно-справним легковим автомобілем «Renault Meganе» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух автодорогою сполученням «Біляївка-Маяки». Я їхала з боку м. Біляївка у напрямку с. Маяки Одеського району Одеської області. На той час був світлий час доби, суха, ясна, сонячна погода, без опадів. Проїжджа частина та узбіччя були сухі. В автомобілі я їхала сама, пасажирів не було. У салоні мого автомобіля знаходився вантаж - кілька ящиків із ковбасними виробами, загальною вагою приблизно 200 кг. Більше мій автомобіль нічим не був завантажений. Проїжджа частина вказаної автодороги «Біляївка-Маяки» призначена для двостороннього руху транспортних засобів, при цьому вона складається з двох смуг, по одній смузі для руху транспортних засобів у кожному напрямку. На центрі проїзної частини нанесено дорожню розмітку у вигляді переривчастої лінії, яка поділяє зустрічні потоки транспорту. У вказаний час під час руху вказаною автодорогою я на своєму автомобілі наближалася до початку населеного пункту «с. Маяки». Там праворуч від проїжджої частини по ходу руху мого автомобіля розташовані приватні будинки якогось дачного кооперативу (назви дачного кооперативу я не знаю) при цьому зазначені будинки розташовані не поряд з проїжджою частиною, а трохи вдалині. Зліва від проїжджої частини по ходу руху мого автомобіля розташоване узбіччя, за якою є кювет. Проїжджа частина автодороги там має прямолінійну горизонтальну ділянку. Попереду на відстані приблизно 100 метрів по ходу мого автомобіля дорога мала незначне заокруглення вправо. Як мені здається в той момент ні попереду ні ззаду мого автомобіля в попутному і в зустрічному для мене напрямках інших транспортних засобів не було, тобто дорога було повністю вільна від транспорту. У той момент керований мною автомобіль «Renault Meganе» здійснював рух прямолінійно центром правої смуги проїжджої частини мого напрямку руху. Швидкість руху мого автомобіля була приблизно 50 км/ год - я їхала спокійно, тому що нікуди не поспішала. Під час руху, коли керований мною автомобіль «Renault Megane» наближався до зазначеної ділянки дороги, на якій є заокруглення вправо по ходу руху мого автомобіля, а точніше коли мій автомобіль знаходився на відстані приблизно 100 метрів перед транспортною ділянкою я раптово почула гучний звук (рев) двигуна. У цей же момент я побачила двоколісний мотоцикл, який здійснював рух проїжджою частиною автодороги «Біляївка-Маяки» у зустрічному для мене напрямку, на мотоциклі перебувала лише одна людина - водій мотоцикла. Цей мотоцикл наближався до мого автомобіля дуже швидко, я б навіть сказала миттєво, тому швидкість його руху була дуже велика. У числівнику я точно не наблизився швидкість руху мотоцикла, так як він дуже стрімко наблизився до мого автомобіля, але вона була дуже велика, більше 70 км/год. Як мені здається, крім цього мотоцикла інших транспортних засобів на вказаній ділянці дороги не було. Цей мотоцикл їхав по проїжджій частині автодороги сполученням «Біляївка-Маяки», однак яким чином щодо кордонів проїжджої частини він їхав, я точно вказати не можу, тому що через його велику швидкість, я не встигла це визначити. Тоді мені лише здалося, що цей мотоцикл їхав якось дуже близько до центру проїжджої частини. Через дуже велику швидкість руху мотоцикла, він дуже швидко наблизився до мого автомобіля, при цьому даний мотоцикл проїхав практично впритул вздовж лівого боку кузова мого автомобіля. Тоді я лише встигла подумати таке: «Навіщо він їде так близько до мого автомобіля, якщо вся дорога вільна?». У момент, коли вказаний мотоцикл проїжджав повз мій автомобіль, тобто в момент розминки транспортних засобів, я нічого не почула і не відчула. Однак, відразу ж після розминки мого автомобіля із вказаним мотоциклом я повернула свою голову вліво, щоб подивитися в ліве бічне дзеркало заднього свого автомобіля. Коли я подивилася вліво, то побачила що ліве бічне дзеркало заднього виду мого автомобіля не було у місці його технологічного розміщення. У зв`язку з цим я одразу ж подивилась в дзеркало заднього виду свого автомобіля, що розташоване в салоні автомобіля на вітровому склі. У дзеркало заднього виду я побачила якийсь пил, який здіймався ззаду мого автомобіля, а саме з лівого узбіччя. Я відразу ж стала знижувати швидкість руху свого автомобіля, з`їхала до правого узбіччя, де повністю зупинила автомобіль. Коли мій автомобіль «Renault Megane» повністю зупинився, то я почала відкривати ліві передні двері свого автомобіля щоб вийти на вулицю, але двері відчинялися дуже важко, оскільки вони були заклинені. Коли я все ж таки відчинила двері автомобіля і вийшла на вулицю, то побачила, що всі ліва бічна сторона кузова мого автомобіля мала пошкодження у вигляді деформації і вм`ятин. Також на бічній поверхні лівих передніх дверей мого автомобіля був лінійний горизонтальний розрив металу…»

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 23.10.2023 року: «… 05.07.2023 року близько 11:30 годині керуючи мотоциклом «Honda CB400», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по автодорозі сполученням с. Маяки - м. Біляївка збоку міста Біляївка в напрямку с. Маяки зі швидкістю 50 км/год, в той час у зустрічному напрямку руху рухався автомобіль «Renault Megane» по центру смуги свого напрямку руху. Швидкість автомобіля 70-80 км/год. Крім вказаного автомобіля інших учасників руху не було. Коли вказаний автомобіль наближався до його мотоциклу, то зненацька побачив що цей автомобіль змінив напрямок руху ліворуч. Через те, що відстань між транспортними засобами була маленькою близько - 3,5 м, то він не встиг повернути кермо праворуч та в цей же момент відбулось контактування лівого переднього кута кузова автомобіля з його лівою бічною стороною мотоцикла. Від цього, його мотоцикл впав на праву бічну сторону, а він впав з мотоцикла…».

Відповідно авто-технічної експертизи №23-4053 від 16.10.2023 року: «Проведені діагностичні дослідження свідчать, про те, що органи управління автомобіля «Renault Meganе» р.н. НОМЕР_1 (гальмова система, рульове керування, ходова частина) на момент огляду та на момент події перебували в працездатному стані і могли виконувати задані функції з керуванням автомобілем, а отже про відсутність технічних несправностей на досліджуваному автомобілі, які могли б привести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу.»

Відповідно авто-технічної експертизи №23-4054 від 16.10.2023 року: «Проведені діагностичні дослідження свідчать, про те, що органи управління мотоцикла «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 (гальмова система, рульове керування, ходова частина) на момент огляду та на момент події перебували в працездатному стані і могли виконувати задані функції по керуванню мотоциклом, а отже про відсутність технічних несправностей на досліджуваному мотоциклі які могли б привести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу.»

Відповідно транспортно-трасологічної експертизи № 23-4694 від 16.10.2023 року: «В початковий період розвитку ситуації ДТП, автомобіль «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , розташовувались у зустрічному, поздовжньому напрямках, при цьому автомобіль «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 рухався прямолінійно, а мотоцикл «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , рухався з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля «Renault Megane»;

Мало місце контактна взаємодія ударного характеру між рухомими у зустрічному поздовжньому напрямку автомобілем «Renault Megane» та мотоциклом «Honda CB400» - між передньою лівою боковою частиною автомобіля «Renault Megane» (передній бампер, ліве переднє крило, ліве переднє колесо, ліво передня дверці) та лівою передньою боковою частиною мотоцикла «Honda CB400» (передня вилка, руль в лівій частині, ліва дуга безпеки, бензобак, двигун).

В початковий момент взаємного контактування при зіставленні зазначених пошкоджень, з урахуванням напрямку руйнівного впливу і динаміки утворення пошкоджень, на автомобілі «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 та мотоциклі «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , розташовуватись на проїзній частині таким чином, що кут між повздовжньою віссю автомобіля «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 та повздовжньою віссю мотоцикла «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 становив близько 180+5° спереду назад та з права на ліво відносно продовжній осі автомобіля «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 та спереду назад зліва направо відносно продовжній осі рами мотоцикла «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 .

Встановити експертним шляхом розтушування та місце зіткнення автомобіля марки «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 з мотоциклом «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , як геометричну точку не є можливим оскільки зафіксовані на схемі місця ДТП сліди не носять достатні інформативні характери, однак можливо стверджувати, що місце зіткнення розташовувалось в проїжджій частині автодороги Т1625 за напрямком руху від м. Біляївки в бік с. Маяки, тобто в смузі руху автомобіля «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 , перед «осипом скла на дорожньому покритті», позначеного позначкою № 3.

Згідно висновку судової експертизи обставин та механізму та ДТП № 24-2453 від 14.05.2024 року: «В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

В умовах даної дорожньо-транспортної події водій мотоцикла «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно з вимогами пункту 2.3 (б), п. 10.1, п. 11.3 Правил дорожнього руху України.

Наявність технічної можливості у водія мотоцикла «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , запобігти даної події, дозволяє прийти до висновку про те, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, його дії не відповідали вимогам 2.3 (б), п. 10.1, п. 11.3 Правил дорожнього руху України, створювали достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди, і перебували в причинному зв`язку з її настанням.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 , не мав технічної можливості запобігти зіткненню з мотоциклом «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , то з технічної точки зору, в його діях невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які перебували б у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події не вбачається.

В умовах даної дорожньо-транспортної події водій мотоцикла «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 , шляхом виконання вимог 2.3 (б), п. 10.1, п. 11.3 Правил дорожнього руху України.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 , не мав технічної можливості запобігти зіткненню з мотоциклом«Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , шляхом одностороннього виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, в ході досудового розслідування установлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди явились дії водії мотоцикла «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , а саме: порушення вимог пунктів 1.5; 2.1; 10.1; 11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року

Порушення виразились у тому, що в зазначений час та день водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним мотоциклом «Honda CB400» р.н. НОМЕР_2 , не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухався у світлий час доби на 49 км + 300 м автодороги Т1625 сполученням «Кучурган-Біляївка-Маяки-Овідіополь» в Одеському районі Одеської області, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі для руху у протилежних напрямках, з боку м. Біляївка у напрямку с. Маяки у смузі свого напрямку руху. При цьому, ОСОБА_3 вкрай уважним не був, заходів що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, Перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу у русі водію зустрічному автомобілю «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу для руху та допустив зіткнення свого мотоцикла з автомобілем «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . Таким чином, допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог п. 1.5; 2.1; 10.1; 11.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Слідчий суддя погоджується з позицією скаржника, що рішення про закриття даного кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Скаржник звернув увагу на однобічність досудового розслідування та вибірковий підхід в оцінці зібраних доказів під час прийняття оскаржуваного рішення.

Місце зіткнення транспортних засобів учасників аварійних подій під час огляду місця ДТП слідчим не визначалось і вказаний недолік досудового розслідування міг бути усунутий шляхом проведення слідчих експериментів за участю водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Версія потерпілого ОСОБА_3 не перевірялась, що вказує на неповноту авто-технічного дослідження обставин та механізму ДТП, що призвело до отримання хибних висновків.

Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.1 ст. 9 КПК України).

Частиною 5 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч.2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. (ч.1 ст. 92 КПК України).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. (ч.2 ст. 93 КПК України).

Так, завданням кримінального провадження, згідно вимогам ст.ст. 2, 7-11 КПК України, є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також, що загальними засадами кримінального провадження є засади верховенства права та законності, повага до людської гідності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим (дізнавачем) постанови.

Закриття кримінального провадження, відповідно до ст. 284 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Проте, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, викладених у скарзі заявника всупереч вимогам КПК України, проведена слідчим поверхнево, не всебічно і не повно, слідчим не виконані усі необхідні слідчі дії, а відтак рішення про його закриття є передчасним.

Крім того, в оскаржуваній постанові слідчим в абзаці 7 мотивувальної частини вказано про допит свідка ОСОБА_9 від 16.10.2023 року, натомість по суті пояснень, такі показання давала ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 не є стороною кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що у своїй скарзі адвокат ОСОБА_4 просить допитати свідків, які заявлені клопотанням сторони ОСОБА_3 , проте в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про надходження даного клопотання.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень праві свобод, гарантованих конвенцією.

Пунктом 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року по справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що відповідно до ст.1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження за фактом скоєння кримінального порушення винесена передчасно та підлягає скасуванню, оскільки слідчим не було виконано в повному обсязі вимоги щодо перевірок, які повинні були здійснені в обов`язковому порядку, а тому скарга представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 000499, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.07.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України в частині скасування вказаної постанови підлягає задоволенню.

Щодо вимоги представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні № 000499 від 05.07.2023 року, щодо допиту свідків, проведення слідчих експериментів та призначення додаткових експертиз, слідчий суддя вважає, що скарга в цій частині задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Пунктом 18 ч.1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя не є стороною обвинувачення й не може давати вказівки або зобов`язати слідчого вчинити процесуальну дію. При вирішенні даного питання слідчий є цілком самостійними, що узгоджується з положеннями ч.5 ст. 40 КПК України, за виключенням отримання доручень та вказівок прокурора, а також вказівок керівника органу досудового розслідування, що передбачено п.3 ч.2 ст. 39 та ч.4 ст. 40 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 110, 284, 303-305, 307, 369, 372, 392 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого від 31.05.2024 року про закриття кримінального провадження № 000499, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 31.05.2024 року, відомості щодо якого 05.07.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000499 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - скасувати.

Продовжити досудове розслідування кримінального провадження №000499, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.07.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1