Справа № 199/6156/24
ВИРОК

іменем України

20.08.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000730 від 14.06.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійська Саратовської області російська федерація, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження

ВСТАНОВИВ:

13.06.2024 приблизно о 17:00 годині ОСОБА_3 прибув до місця роботи ОСОБА_5 , у приміщення приймання вторинної сировини, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно з ОСОБА_5 розпочали вживати алкогольні напої.

Цього ж дня, тобто 13.06.2024, приблизно о 20:30 годині, перебуваючи за вищевказаною адресою, під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які знаходились в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , реалізуючи який ОСОБА_3 , стоячи в безпосередній близькості до ОСОБА_5 , своєю правою рукою взяв зі столу кухонний ніж з білим руків`ям та, діючи умисно, передбачаючи суспільну небезпечність свого діяння, усвідомлюючи, що його дії можуть привести до тяжких наслідків, стоячи обличчям до ОСОБА_5 , наніс останньому один удар ножем у грудну клітину праворуч, після чого ОСОБА_5 повернувся спиною до ОСОБА_3 і, стоячи позаду ОСОБА_5 , наніс йому ще один удар ножем у грудну клітину ліворуч в підключичну ділянку. Вважаючи свої дії доведеними до кінця, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, яке розпочинається раною в підключичній ділянці (на висоті 131 см вгору під підошовної поверхні стоп на 13 см ліворуч від умовної серединної лінії), далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та м`язів грудної клітини, далі проникає в ліву плевральну порожнину, з подальшим наскрізним ушкодженням верхньої частки лівої легені, явищами лівостороннього гемопневматораксу та підшкірної емфіземи м`яких тканин грудної клітини; непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа, яке розпочинається раною по паравертебральній лінії (на відстані 124 см вгору від підошвиної поверхні стоп на 2 см праворуч від умовної серединної лінії), далі переходить в раньовий канал, який йде ззаду наперед та сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини на глибині 2 см.

За своїм характером виявлені у ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва-відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-«й,о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Тілесне ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа-відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткостроковий розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що він з потерпілим ОСОБА_5 знайомі приблизно два місяці. 13.06.2024 о 17:00 годині він прийшов до приміщення приймання вторинної сировини, котре розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де працює потерпілий. Останній запропонував випити, він погодився. Приблизно о 20:30 годині цього ж дня, під час розпивання горілки з ОСОБА_5 у них виникла сварка, підставою якої стали ревнощі до його жінки. Потерпілий сказав, що піде за його жінкою, він виказував аби той не йшов. Надалі, зі столу він узяв ніж, який мав лезо до 15 см, та наніс ОСОБА_5 своєю правою рукою два удари: один у грудну клітину праворуч; наступний удар у грудну клітину ліворуч в підключичну ділянку. Потерпілий кудись пішов, а він ліг спати на диван в приміщенні приймання вторинної сировини. Приблизно о 05:00 годині 14.06.2024 він був затриманий працівниками поліції, які повідомили, що ОСОБА_5 знаходиться у лікарні з ножовими пораненнями, які завдав він. Всі події того вечора, а саме 13.06.2024, він одразу не міг згадати, оскільки разом із потерпілим у вищевказану дату вжили багато горілки, приблизно один літр, та запивали тільки водою. Йому було відомо, що ОСОБА_5 після отриманих тілесних ушкоджень знаходився у лікарні, але він його не відвідував, матеріальну допомогу він йому не надавав, станом здоров`я не цікавився. Свої пробачення приніс під час слідства. У нього і зараз немає фінансової можливості допомогти ОСОБА_5 , стосунків не підтримують. Він розуміє, що причиною скоєного є алкоголь. Просить його не позбавляти волі.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, в межах висунутого прокурором обвинувачення, яка повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_3 він знає декілька місяців. 13.06.2024 о 17:00 годині за місцем його роботи - пункт приймання вторинної сировини, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , до нього прийшов ОСОБА_3 , де після робочого дня, вони разом сіли вживати горілку. Приблизно о 20:30 годині в ході вживання алкоголю та розмови між ними виник конфлікт, з приводу того, що ОСОБА_3 приревнував його до своєї жінки. Як ОСОБА_3 узяв кухонний ніж, лезо якого приблизно 15 см, що лежав на столі, котрим він користується на роботі, він не бачив, однак відчув удар ножем у грудну клітину праворуч. Від цього удару він нахилився від болю, а ОСОБА_3 , який знаходився позаду нього наніс ще один удар ножем, який припав у грудну клітину ліворуч в підключичну ділянку. Він вийшов на вулицю, сів під дерево, а ОСОБА_3 залишився в приміщенні. Хто викликав швидку допомогу, він не пам`ятає. Прийшов до тями вже у лікарні, де перебував три тижні. Він знаходився у реанімації, оскільки від спричинених дій обвинуваченого ОСОБА_3 він отримав тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа та проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, яке розпочинається раною в підключичній ділянці. Під час його перебування у лікарні ОСОБА_3 до нього не приходив, допомогу не надавав, побачив він останнього лише у слідчого. На теперішній час ОСОБА_3 також матеріальної допомоги взагалі не пропонував і не надавав, але він його пробачив, тому і просить суворо не карати.

Крім вказаного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 13.06.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 просить органи поліції прийняти заходи до його знайомого на ім`я ОСОБА_7 , який 13.06.2024 приблизно о 20:40 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , наніс удари ножем в область ключиці та під ліву лопатку, чим спричинив фізичний біль (т. 2, а.к.п. 8);

- протоколом огляду місця події від 13.06.2024 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого був проведений огляд приміщення приймання вторинної сировини, котре розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду серед інших речей, працівниками поліції було виявлено та вилучено ніж зі слідами речовини бурого кольору, який було поміщено до картонної коробки та опечатано (т. 2, а.к.п. 11-19);

- протоколом огляду речей від 14.06.2024, відповідно до якого в приміщенні КНП «Міська клінічна лікарня № 16», потерпілий ОСОБА_5 надав працівникам поліції для огляду сорочку світлого кольору, яка має пошкодження у вигляді: порізів з переду з лівої сторони у верхній частині та ззаду по середині. Також сорочка має сліди бурого кольору ззаду по середині з переду з лівої сторони (т. 2, а.к.п. 27);

- висновком судово-медичної експертизи № 1058/1638-БД від 19.06.2024, відповідно до якого при серелогічному дослідженні зразка крові ОСОБА_3 , встановлена група 0 з ізогемаг-лютинінами анти-А і анти-В ізосерелогічної системи АВ0 (т. 2, а.к.п. 64-65);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2024, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 за формою обличчя, зачіски, формою очей, носу, губ, під № 1 впізнає чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , який 13.06.2024 спричинив ножові поранення в приміщенні приймання вторинної сировини, котре розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2, а.к.п. 70-72);

- висновком судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/104-24/28043-Д від 12.07.2024, згідно якого сліди папілярних узорів рук, вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: сліди папілярних узорів рук, розмірами 17х46 мм та 13х22 мм, залишені середнім тьа безіменним пальцями правої руки, особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 ; слід папілярного узору руки, розмірами 16х37 мм, залишений середнім пальцем лівої руки, особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 (т. 2, а.к.п. 168-175);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.07.2024 разом із відеозаписом, згідно з яким ОСОБА_3 в присутності захисника, понятих пояснив та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень за допомогою ножа потерпілому ОСОБА_5 , що мало 13.06.2024 в приміщенні приймання вторинної сировини, котре розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2, а.к.п. 177-181);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.07.2024 разом із відеозаписом, згідно з яким потерпілий ОСОБА_5 в присутності судово-медичного експерта, понятих пояснив та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень за допомогою ножа, які він отримав 13.06.2024 в приміщенні приймання вторинної сировини, котре розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 (т. 2, а.к.п. 190-194);

- висновком судово-медичного експерта № 2284е від 29.07.2024, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, яке розпочинається раною в підключичній ділянці (на висоті 131 см вгору під підошовної поверхні стоп на 13 см ліворуч від умовної серединної лінії), далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та м`язів грудної клітини, далі проникає в ліву плевральну порожнину, з подальшим наскрізним ушкодженням верхньої частки лівої легені, явищами лівостороннього гемопневматораксу та підшкірної емфіземи м`яких тканин грудної клітини; непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа, яке розпочинається раною по паравертебральній лінії (на відстані 124 см вгору від підошвиної поверхні стоп на 2 см праворуч від умовної серединної лінії), далі переходить в раньовий канал, який йде ззаду наперед та сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини на глибині 2 см.

За своїм характером виявлені у ОСОБА_5 , тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва-відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-«й,о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Тілесне ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа-відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткостроковий розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 (т. 2, а.к.п. 200-204);

- речовими доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила кримінальне правопорушення, які мають кримінально-правове значення.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину визнав, негативно оцінив вчинене ним кримінальне правопорушення, раніше не судимий, перебуває у цивільному шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, який за місцем проживання характеризується негативно, часто буває у нетверезому стані, у зв`язку з чим від сусідів часто надходять скарги про те, що в нічний час ОСОБА_3 вчиняє бійки та крики, стан здоров`я потерпілого та думку останнього щодо покарання обвинуваченому.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого ним злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено та на такі сторона обвинувачення не посилається.

Призначаючи покарання, суд відповідно вимог ст. 65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, обставини, що пом`якшують йому покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання (посилання сторони обвинувачення), характер кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченого, та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, наближене до мінімального.

Нормами статті 69 Кримінального кодексу України визначено, зокрема, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Основними підставами для застосування положень даної статті є дві або більше пом`якшуючих покарання обставин, які істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статті 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину.

Застосування вимог ст. 69 КК України є правом суду, а не обов`язком.

В розумінні Кримінального кодексу України інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України - є умисним тяжким злочином.

Щодо суспільної небезпеки злочину, суд приходить до висновку, що такий злочин має дуже високий ступінь суспільної небезпеки. Вчинений злочин в даному кримінальному провадженні скоєно під час воєнного стану в Україні, коли війна призводить до багатьох втрат пов`язаних із життям та здоров`ям людей, а інші особи, як в цьому кримінальному провадженні - ОСОБА_3 обрали антисуспільний образ життя, пов`язаний з ігноруванням суспільних інтересів, байдужим ставленням до оточуючих.

Також під час розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та ножем наніс удари потерпілому в життєво важливий орган - грудна клітина, а також у підключичну ділянку, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, отримавши які потерпілий перебував у реанімації з подальшим тривалим перебуванням у лікарні. ОСОБА_3 , під час досудового розслідування, так і під час слухання справи в суді, допомоги потерпілому не надавав, шкоду не відшкодував, при цьому усвідомлюючи те, що здоров`я людини, її честь, гідність, недоторканість і безпека є найвищою соціальною цінністю держави. Підсумовуючи вищевикладене, суд не убачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень як ст. 69 КК України, так і ст. 75 КК України.

Окрім цього, стороною обвинувачення та стороною захисту також не наведено переконливих мотивів наявності підстав для застосування положень ст. 75 України з урахуванням принципу справедливості покарання й відповідності його меті - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами, а також стану здоров`я ОСОБА_3 .

Суд враховує і позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003, відповідно до якої кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету - покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для обвинуваченого ОСОБА_3 , буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки воно відповідатиме його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через приму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту, до набрання вироком законної сили залишити колишнім.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням експертизи, в сумі 1893,20 гривень.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді, суд вирішує у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою з 14.06.2024 по 15.06.2024 включно.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 15.06.2024 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку, три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово трасологічної експертизи в сумі 1893 (одну тисячу вісімсот дев`яносто три) гривні 20 (двадцять) копійок.

Скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2024 на: пластикову пляшку (баклажку) з рідиною, яку поміщено до сейф-пакету PSP 4121730; телефон «Мейзу», який поміщено до сейф-пакету PSP 2124662; ніж зі слідами речовини бурого кольору в картонній коробці, який опечатаній биркою; змив з ножа на марлевий тампон, який упаковано до паперового конверту; три рюмки, які поміщені до паперового картону та опечатаний биркою; слід папілярних візерунків, який виявлений за допомогою магнітного дактилоскопічного порошку з поверхні пластикової баклажки на одну липку стрічку; слід папілярних візерунків, який виявлений за допомогою магнітного дактилоскопічного порошку з поверхні рюмки на одну липку стрічку; слід папілярних візерунків, який виявлений за допомогою магнітного дактилоскопічного порошку з поверхні ножа на одну липку стрічку.

Речові докази:

- пластикову пляшку (баклажку) з рідиною, яку поміщено до сейф-пакету PSP 4121730; ніж зі слідами речовини бурого кольору в картонній коробці, який опечатаній биркою; змив з ножа на марлевий тампон, який упаковано до паперового конверту; три рюмки, які поміщені до паперового картону та опечатаний биркою; три сліди папілярних візерунків; зрізи нігтьових пластин; сорочку зі слідами рідини бурого кольору, яку опечатано до паперового конверту, зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що знаходяться на марлевих серветках та запаковані до паперових конвертів - знищити;

- мобільний телефон «Мейзу», який поміщено до сейф-пакету PSP 2124662 - повернути за належністю власнику ОСОБА_3 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (ч. 7 ст. 376 КПК України).

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1