Справа № 950/3473/23
Провадження № 1-в/950/89/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника органу пробації - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Сумського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про приведення у відповідність до вимог закону вироку суду, ухваленого відносно

ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с. Юр`ївка, Приморського району, Запорізької області; громадянин України; неодружений; освіта середня спеціальна; зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ; не працює),

засудженого вироком Лебединського районного суду Сумської області від 27.12.2023 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ст. 69, ч. 4 ст. 70, ст. 75, 76 КК України, з урахуванням вироку Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2023, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

в с т а н о в и в:

Сумський районний сектор № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ вироку Лебединського районного суду Сумської області від 27.12.2023 на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України. Подання обґрунтовано тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким змінено вартість викраденого для розмежування дрібного викрадення чужого майна і кримінально-караної крадіжки.

Згідно вироку, вартість викраденого ОСОБА_5 складає 1401,00 грн., а станом на 2023 рік прожитковий мінімум для працездатної особи складав 2684,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України Сумський районний сектор № 3 просить привести вирок у справі відповідно до вимог законодавства.

Представник органу пробації ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримала, просила звільнити засудженого від відбування покарання за крадіжку. Щодо вироку Галицького районного суду м. Львова та кримінально-правових наслідків такого звільнення для засудження ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 186 КК України пояснити не змогла, вказавши, що органом пробації складено подання, а усе інше вирішить суд.

Прокурор у судовому засіданні вважав за можливе звільнити засудженого від покарання за крадіжку, звернув увагу на те, що ч. 4 ст. 186 КК України не декриміналізована, а тому вирок в цій частині повинен бути виконаний.

Засуджений не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши подання, суд зазначає наступне.

Так, вироком Лебединського районного суду Сумської області від 27.12.2023 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2023, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановлено іспитовий строк 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, вирішено питання речових доказів (а.с. 41-43).

Вирок набрав законної сили 29.01.2024.

Як свідчить зміст вироку, з 08 год. 20 хв. по 09 год. 00 хв. 01.06.2023 ОСОБА_5 таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з поличок магазину «Аврора» № 228, викрав товари загальною вартістю 1401,00 грн., що установлено висновком товарознавчої експертизи від 20.06.2023 № СЕ-19/119-23/7424-ТВ. Після цього обвинувачений почав виходити із приміщення магазину, однак його дії були помічені працівниками магазину, а він затриманий на місці події. Тобто ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не закінчив його з причин, які не залежали від його волі.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX внесено міни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема ст. 51 викладено у новій редакції.

Указаний закон набув чинності 09.08.2024.

Так, за частинами першою та другою статті 51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати є таким, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 Податкового кодексу України передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб складав - 2684 грн., тобто розмір податкової соціальної пільги у 2023 році становив 1342 грн. (2684 грн./50 %).

Відповідно неоподатковуваний мінімум доходів громадян для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень у 2023 році складав 1342 грн.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-IX, викрадення чужого майна у 2023 році вважається дрібним, якщо його вартість становить менше 2684 грн. (два неоподатковувані мінімуми доходів громадян).

Як установлено вироком, сума викраденого ОСОБА_5 складає 1401,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином кримінальна відповідальність за крадіжку настає в разі якщо вартість викраденого майна у 2023 році складає більше 2684 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 6 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Як встановлено судом, розмір викраденого майна у даній справі є меншим ніж визначена законом вартість викраденого для розмежування дрібного викрадення чужого майна і кримінально-караної крадіжки.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином ч. 2 ст. 74 КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, який скасовує кримінальну протиправність діяння, у виді звільнення від призначеного судом покарання.

При цьому слід зазначити, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2023 ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначено іспитовий строк 3 роки.

Також, відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, які будуть полягати у явці ОСОБА_5 протягом трьох днів після набрання даним вироком законної сили до медичного закладу з надання психіатричної допомоги за місцем проживання для постановки на облік (а.с. 22-28).

При ухваленні вироку Лебединського районного суду Сумської області від 27.12.2023 застосовано положення ч. 4 ст. 70 КК України, а остаточне покарання призначено шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2023.

З огляду на часткову декриміналізацію діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 слід вважати засудженим відповідно до вироку Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2023 за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із подальшим його звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладанням обов`язків визначених указаним вироком окрім обов`язку явки до медичного закладу з надання психіатричної допомоги за місцем проживання для постановки на облік.

Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії від 06.06.2024 № 24, комісія лікарів вважала за можливе припинити надання примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги (а.с. 50).

Враховуючи викладене вище, подання Сумського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про приведення у відповідність до закону вироку суду у даній справі, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Подання Сумського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про приведення у відповідність до вимог закону вироку суду - задовольнити частково.

ОСОБА_5 звільнити від призначеного вироком Лебединського районного суду Сумської області від 27.12.2023 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 вважати засудженим за 4 ст. 186 КК України до покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2023 із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_5 звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1