Справа № 201/2658/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про вирішення питання про приведення вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03.04.2024 у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-Х щодо звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Підгородне Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 засуджений 03.04.2024 вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75, 76 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком на 2 роки.

12.09.2024 до суду надійшло подання начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про вирішення питання про приведення вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03.04.2024 у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-Х щодо звільнення від призначеного судом покарання відносно ОСОБА_3 .

Прокурор в судовому засіданні подання підтримала.

Представник органу пробації та засуджений ОСОБА_3 до суду не з`явилися.

У той же час засуджений надав згоду на розгляд подання за його відсутності та його звільнення від покарання.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши подання органу пробації з додатками та матеріали особової справи засудженого, вважає можливим задовольнити подання, виходячи з наступного.

Згідно редакції ч. 3 ст. 51 КУпАП, чинної станом на час вчинення інкримінованих ОСОБА_3 діянь, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить не більше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно вироку суду ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна 21.02.2024.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, станом на час вчинення інкримінованих ОСОБА_3 діянь, розмір вартості викраденого майна, з якого наставала кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив у 2024 році 302,80 грн (1514 х 0,2 = 302,80).

У той же час, з урахуванням вимог Закону № 3886-IX, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України мав би становити у 2024 році - 3028 грн (1514 х 2 = 3028).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки положення Закону № 3886-IX в частині визначення розміру майна, яке є предметом дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, скасовують кримінальну протиправність таємного викрадення майна в розмірі від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, такий закон з огляду на приписи ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чисті Законом № 3886-IX.

За вироком суду ОСОБА_3 таємно викрав майно:

- 21.02.2024 та своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 500 гривень;

- 21.02.2024 та своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 500 гривень;

- 21.02.2024 та своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 440 гривень.

Ураховуючи те, що вартість інкримінованого ОСОБА_3 майна, яким заволодів останній, є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме: 3028 грн у 2024 році, відповідні діяння не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Згідно приписів ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Оскільки караність вчинених ОСОБА_3 діянь законом усунена, останній згідно вимог ч. 2 ст. 74 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити подання начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

Звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_3 від покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1