КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/724/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

22 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №000818 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.02.2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень;

- 11.06.2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 13.12.2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України перебуває на розгляді у Броварському міськрайонному суді Київської області;

- обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України перебуває на розгляді у Броварському міськрайонному суді Київської області,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ( в режимі ВКЗ) ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначенойому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання не відбутої частини покарання визначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України та покарання за цим вироком, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , обраховуватиз дня проголошення вироку суду.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Вирішено долю щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, 23 серпня 2020 року приблизно о 19 год. 50 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА», ТРЦ «SkyMall», який розташований за адресою: м.Київ, проспект Шухевича, 2-Т, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії залишаються таємними для персоналу магазину та відвідувачів, обрав об`єктом злочинного посягання туфлі синього кольору з білою підошвою 42 розміру, артикул 2401/540/010/42, вартістю 599 гривень 00 копійок.

Продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб з числа персоналу магазину та покупців взяв з полиці в приміщенні магазину «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА», туфлі синього кольору з білою підошвою, 42 розміру, артикул 2401/540/010/42 вартістю 599 гривень 00 копійок та поклав їх до свого рюкзака, який висів у нього на спині.

Після чого, ОСОБА_6 , маючи у рюкзаку, який висів у нього на спині туфлі синього кольору з білою підошвою, 42 розміру, артикул 2401/540/010/42, вартістю 599 гривень 00 копійок направився на вихід із магазину. Пройшовши антикрадіжні рамки, з місця вчинення кримінального правопорушення намагався зникнути, але був помічений працівниками охорони та в подальшому затриманий, тобто не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 , намагався завдати майнової шкоди ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА» на загальну суму 599 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2022 і закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України за недоведеністю вини.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що інкримінованого злочину він не вчиняв, з магазину він вийшов з кросівками з метою приміряти їх в сусідньому магазині під шорти, і в нього не було умислу на заволодіння цими кросівками. Покази обвинуваченого узгоджуються з його поясненнями наданими під час огляду місця події, що доводится відеозаписом огляду місця події від 23.08.2020, згідно з яким обвинувачений причетність до вчиненого злочину заперечив та вказав, що в нього були кошти для оплати товару і він лише хотів поміряти шорти разом з кросівками.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції повинен був на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України ухвалити виправдувальний вирок та визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні інкримінованого злочину. Адже, лише факт того, що обвинувачений пройшов через рамку магазину із кросівками, не свідчить про наявність умислу обвинуваченого на таємне викрадення цього майна. Відношення обвинуваченого до вчинюваної дії свідчить, що він не мав наміру вчиняти викрадення майна, і наявність умислу на вчинення крадіжки стороною обвинувачення не доведене.

10.09.2024 під час апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування до його підзахисного ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким крадіжки на суму до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Заслухавши на початку апеляційного розгляду справи доводи заявленого захисником клопотання про існування підстав для скасування вироку суду та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на підставі пункту 4-1 частини 1 ст. 284 КПК України, яке захисник узгодив з обвинуваченим, думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення такого клопотання з відповідними наслідками у виді скасування вироку та закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється, згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок суду оскаржений захисником, і в апеляційній скарзі ставилось питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак у зв`язку з заявленим на початку апеляційного розгляду клопотанням про скасування вироку та закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, яке підтримано учасниками кримінального провадження, через що жоден з учасників не наполягав на розгляді поданої апеляційної скарги, то, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не вдаючись в оцінку доводів апеляційної скарги, вирішує заявлене захисником клопотання та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 вчинив 23 серпня 2020 року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн.

Ураховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2020 році, становить 2102 грн.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що своїми неправомірними діями ОСОБА_6 намагався завдати майнової шкоди ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА» на загальну суму 599 гривень 00 копійок.

Оскільки, вартість таємно викраденого ОСОБА_6 майна становила 599 грн., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність - 2102 грн., то вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення на даний час не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2022 скасуванню, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - закриттю, на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Одним із питань, які має вирішити суд в остаточному рішенні є рішення щодо запобіжного заходу обвинуваченого.

Так, згідно із оскаржуваним вироком суду, до обвинуваченого ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід не обирався.

В подальшому, захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 на вирок суду було подано апеляційну скаргу, яку згідно із ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2023 року залишено без задоволення, а вирок суду без змін.

За результатами розгляду касаційної скарги захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , постановою Верховного Суду від 17 серпня 2023 року вищезазначена ухвала апеляційного суду була скасована і призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Одночасно, цією ж постановою обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Надалі, ухвалою Київського апеляцйного суду від 04 жовтня 2023 року було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 , який приймає участь у розгляді даної справи Київським апеляційним судом, і продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили з триманням його в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Оскільки, даною ухвалою Київського апеляційного суду від 22.10.2024 вирок Дніпровського районного судуд м. Києва від 05.10.2022 щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, то відповідно запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 слід скасувати.

Однак, сам факт скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не є підставою для його звільнення з - під варти, оскільки за наявними у кримінальному провадженні даними та даними ДУ «Київський слідчий ізолятор», ОСОБА_6 перебуває під вартою на підставі ще одного вироку суду, який набрав законної сили, зокрема, вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2024.

Долю речових доказів у справі вирішити, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 284, 417 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2022 у кримінальному провадженні №000818 щодо обвинуваченого ОСОБА_10 зач. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження №000818 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, туфлі синього кольору з білою підошвою, 42 розміру, артикул 24018540/010/42, передані підж зберігальну розписку представнику потерпілого ОСОБА_11 - залишити у володінні власника.

Речовий доказ у криімнальному провадженні - СД -диск з інформацією з камер відеоспостереження 23.08.2020 року за адресою м.Київ, проспект Шухевича, 2-Т «ПУЛ ЕНД БЕА Україна »- залишити в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

__________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4