Справа № 132/3276/23
Провадження №11-кп/801/1019/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2023 за № 0000327 за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 01.07.2024, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корделівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 вирішено обчислювати з дня проголошення вироку 01.07.2024.

Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

Судом встановлено, що 15.08.2023 близько 00:00 год, ОСОБА_7 повертався додому із роботи з ТОВ «Іванівський спецкар`єр» та зайшов на АДРЕСА_3 , де поруч із парканом ферми ПП ОСОБА_9 виявив автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «VARIO 814D», державний номерний знак НОМЕР_1 (вантажний), який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_7 підійшов та відкрив водійські дверцята, які були не замкнені, і у замку запалювання виявив ключ від автомобіля та у нього раптово виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», модель «VARIO 814D», державний номерний знак НОМЕР_1 (вантажний).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи права на володіння, розпорядження та користування даним автомобілем, ОСОБА_7 привів в дію двигун, після чого рушив з місця події та поїхав на даному автомобілі до свого місця проживання по АДРЕСА_1 , де дружина ОСОБА_12 сказала йому, щоб він повернув автомобіль на місце.

В подальшому ОСОБА_7 автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «VARIO 814 D», державний номерний знак НОМЕР_1 (вантажний), повернув на майданчик поблизу адміністративної будівлі ТОВ «Іванівський спецкар`єр», що розташоване за адресою: вул. Заводська, 1, с. Іванів Хмільницького району Вінницької області.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-23/14702-АВ від 23.08.2023, ринкова вартість автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», модель «VARIO 814 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на дату оцінки, а саме 15.08.2023, становила 390903 (триста дев`яносто тисяч дев`ятсот три) гривні 71 копійку.

Такі дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Прокурор ОСОБА_11 подала апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить змінити вирок через істотні порушення кримінального процесуального закону, виключивши з вироку вказівку щодо початку строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 з дня проголошення вироку з 01.07.2024 та доповнити вирок, що початок іспитового строку, на який його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, рахувати з моменту проголошення вироку. Вказує на безпідставне визначення судом початку строку відбування обвинуваченим покарання, від якого останній звільнений.

Заслухавши доповідача, виступи прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення вимог прокурора, потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які поклались на розсуд суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій ґрунтуються на зібраних у справі доказах та ніким не оскаржуються.

При цьому доводи прокурора щодо порушення судом кримінального процесуального закону в частині визначення початку строку відбування покарання обвинуваченому апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою судом в резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, початок строку відбування покарання.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Як вбачається з вироку суду, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції, виходячи із тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин, дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому прийняв рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

При цьому суд безпідставно визначив початок строку відбування обвинуваченим покарання, від якого його звільнив.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, суду належало визначити початок іспитового строку, на який звільнено ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що допущенні місцевим судом порушення кримінального процесуального закону є істотними, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни вироку суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 - 409 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора задовольнити.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 01.07.2024 стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 289 КК України змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про обрахування початку строку відбування покарання ОСОБА_7 з дня проголошення вироку 01.07.2024.

Доповнити вирок вказівкою, що початок іспитового строку, на який звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, рахувати з моменту проголошення вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4