Справа №523/5722/24
Провадження №1-кп/523/1136/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000543 від 2.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.303 ч.1, 303 ч.2, 149 ч.1, 149 ч.2 КК України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.303 ч.1, 303 ч.2, 149 ч.1, 149 ч.2 КК України.

Вивченням матеріалів встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 ч.3 КК України в рамках вищезазначеного кримінального провадження відповідно ухвали Суворовського районного суд м. Одеси від 25.09.2024 року стосовно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 23.11.2024 року.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжких злочинів, які пов`язані із сексуальною експлуатацію жінок, що не відповідає вимогам суспільної моралі, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, як вбачається отримував джерело доходів від незаконної діяльності, відсутні міцні соціальні зв`язки, утриманці, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України не зменшилися та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно пливати на потерпілих, свідків, які ще не допитані у суді, та місце знаходження яких відоме обвинуваченому, вчинити інше кримінальне правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_5 , який за змістом обвинувального акту офіційно не працевлаштований, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

захисника ОСОБА_4 , яка заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначаючи, що підзахисний тривалий час перебуває під вартою, ризики суттєво зменшилися, стан його здоров`я погіршується, з цього приводу був здійснений адвокатський запит, при отриманні відповіді буде долучена до матеріалів, на сьогодні підзахисний надає клопотання про відкладення судового засідання, так як погано себе почуває;

обвинуваченого ОСОБА_5 , який просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, вказуючи, що не визначено тих ризиків, які б давали підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зі сторони обвинувачення упереджене ставлення, в клопотанні не відповідає дійсності та обставина, що він не працевлаштований, оскільки він працевлаштований, хоча неофіційно, водночас посилаючись на стан свого здоров`я, зазначаючи, що в матеріалах провадження наявні довідки, заявивши, що в умовах слідчого ізолятору не отримує належної медичної допомоги, просив застосувати домашній арешт з носінням браслету або визначити мінімальну заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, додатково повідомляючи, що звертався до прокуратури щодо укладення угоди та визнання вини, дане питання стоїть на опрацюванні, приймаючи до уваги положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі ще триває, не досліджені всі докази сторони обвинувачення, не допитані потерпілі, свідки, за змістом пред`явленого обвинувачення, не надаючи оцінку обґрунтованості обвинувачення, дії ОСОБА_5 за ст.ст.303 ч.2, 149 ч.2 КК України відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за який, у разі визнання особи винною, передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який, виходячи зі змісту обвинувального акту, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів майнової спрямованості, незважаючи на це свідомо вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, наявність міцних соціальних зв`язків, утриманців не знайшла свого документального підтвердження у ході судового засідання, також на даний момент залишився не доведеним факт погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 , будь-якої медичної документації суду не надано, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений, будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке загрожує особі у разі визнання її винною, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження шляхом впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, з метою зміни ними показів, не виключається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б були перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, судом не встановлено, при цьому суд вважає за необхідне наголосити, що обвинувачений не позбавлений права звернутися до керівництва слідчого ізолятору з заявою для забезпечення йому відповідного лікаря.

Разом з цим суд вважає за необхідне відмітити, що суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в тому числі щодо визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу, також зазначивши, що суд першої інстанції дотримався вимог законодавства, що відображено в ухвалі Одеського апеляційного суду від 21.10.2024 року на апеляційну скаргу обвинуваченого щодо міри запобіжного заходу.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно положення ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно положення ст.182 ч.5 п.2 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; відповідно ст.182 ч.5 п.3 КПК України щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням тієї обставини, що ухвалою Суворовського районного суд м. Одеси від 8.04.2024 року ОСОБА_5 був визначений розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, зважаючи на особу обвинуваченого, приймаючи до уваги характер і обставини інкримінованих діянь за ст.ст.303 ч.1, 303 ч.2, 149 ч.1, 149 ч.2 КК України та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає за можливе в якості альтернативного запобіжного заходу та гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину - а саме 60 розмірів прожиткового мінімуму, що станом на 1.01.2024р. складає 3028 гривень, тобто 181680 гривень, що на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з визначенням розміру застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 18.01.2025 року включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1.01.2024р., встановленої ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 8.04.2024 року, що складає 181680 (сто вісімдесят одна тисяч шістсот вісімдесят) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 20.11.2024 року заставна сума за ОСОБА_5 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 18.01.2025 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_1