Справа № 454/2488/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1108/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ,-

встановила:

цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, без визначення розміру застави строком на 60 днів до 29.12.2024 року включно, з поміщенням останнього до ДУ "Львівська установа виконання покарань №19".

Строк дії ухвали визначено до 29.12.2024 року включно.

Мотивуючи своє рішення суд, зокрема, вказав, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України. 17.04.2021р. на підставі ст.ст. 276-278 КПК України, підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків. За вказаним фактом матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 17.04.2021 року за ч.1 ст. 115 КК України. Суд, зазначив, що вважає доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Також, суд, зазначив, що вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності та недостатність застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, для його запобігання з огляду на те, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, без альтернативи застосування більш м`якого покарання.

На дану ухвалу адвокат ОСОБА_6 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просить оскаржувану ухвалу скасувати, Ухвалити нову ухвалу якою запобіжний захід у вигляді гримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , змінити на домашній арешт, цілодобово, з застосування електронних засобів контролю, строком на 2 місяці, починаючи з 31 жовтня 2024 року по 29 грудня 2024 року, включно. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не залишати місця свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими, експертами, у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідальних органів державної влади власний паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд з України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону постійно, з періодичністю в 2 місяці подаються на розгляд колегії суддів Сокальського районного суду Львівської області, справа № 454/2488/21, однотипні, необгрунтовані, без будь-яких доказів, з порушенням норм КПК України клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Наголошує, що на сьогоднішній день, в процесі судового розгляду, колегією суддів Сокальського районного суду Львівської області досліджено усі докази, допитано усіх свідків, експертів, щодо їхніх висновків, допитано потерпілих, обвинуваченого ОСОБА_7 , задоволено клопотання представника потерпілих , щодо проведення комісійної судово-медичної експертизи, отримано судом Висновок експерта № 126 від 21.08.2024 року, допитано голову експертної комісії ОСОБА_8 , щодо роз`яснення висновку експерта №126 від 21.08.2024 року, тобто судовий розгляд добігає кінця.

Вважає, що ризики наведені в клопотанні прокурора відсутні.

Звертає увагу, що на його переконання дії обвинуваченого ОСОБА_7 досудовим слідством кваліфіковані не вірно, такі мають бути кваліфіковані за ст. 118 КК України.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 учасник бойових дій, неодноразово брав участь в активних бойових діях на тимчасово окупованих територіях, діючий військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , який позитивно характеризувався під час несення військової служби, неодноразово був нагороджений відомчими відзнаками, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін кримінального провадження про розгляд апеляційної скарги за їх участі, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, право на доступ до правосуддя (п.14 ч.1 ст.7 КК України).

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачено ст. 422-1 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Встановлено, що на розгляді у Сокальському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на строк 60 днів до 29.12.2024 року.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора та продовживши обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вірно врахував, що обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 115 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, вірно зазначив, що доведеною є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності та недостатність застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, для його запобігання з огляду на те, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, без альтернативи застосування більш м`якого покарання.

Так, на переконання колегії суддів, продовжений судом запобіжний захід у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумності, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційним судом не отримано відомостей щодо комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, ризики, встановлені стороною обвинувачення та судом, існують та виправдовують тримання під вартою ОСОБА_7 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При розгляді клопотання суддя врахував передбачені КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

постановила:

ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4