19 вересня 2024 року
Єдиний унікальний № 501/3853/24
Провадження № 1-в/501/113/24
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

в складі: головуючого ОСОБА_1 секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер справи 501/3853/24 номер провадження 1-в/501/113/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області суду подання Одеського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ Одеської області, громадянина України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого Суворовським районним судом м. Одеси 19 червня 2024 року за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до п`яти років позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком на один рік та покладенням обов`язків, відповідно до положень ст. 76 Кримінального кодексу України,

про звільнення від відбування призначеного покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст подання та фактичні обставини.

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси 19 червня 2024 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до п`яти років позбавлення волі з випробувальним терміном, строком на один рік та покладенням обов`язків, відповідно до положень ст. 76 Кримінального кодексу України.

10 вересня 2024 року до Іллічівського міського суду Одеської області скеровано подання Одеського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації», в якому ставиться питання про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання, оскільки 9 серпня набув чинності Закон України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна від 18 липня 2024 року № 3886- ІХ.

Позиція учасників судового засідання.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились про розгляд клопотання повідомлені належним чином.

Засуджений ОСОБА_3 , представник Одеського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» та прокурор Чорноморської окружної прокуратури, в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином надали до суду заяви про розгляд справи за своєї відсутності, подання підтримують та прохали задовольнити.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України, за неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.

Суд вивчивши подання та дані до нього докази приймає наступне рішення.

Мотивувальна частина. Правові норми застосовані судом.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

Положеннями ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення у редакції Закону 3886-IX передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення у редакції Закону 3886-IX установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 1 січня.

У силу ч. 1 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57,частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

ОСОБА_3 засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси 19 червня 2024 року за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим терміном на 1 рік.

За вироком Суворовського районного суду м. Одеси 19 червня 2024 року ОСОБА_3 20 травня 2023 року вчинив крадіжку чужого майна на загальну суму 1097,00 грн.

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50% від його розміру становили 1342.00 грн.

Таким чином, зміна максимального розміру дрібного викрадення чужого майна із 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 Кримінального кодексу України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Кримінального кодексу України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 Кримінального кодексу України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом відповідно до положень ч.1 ст.74 Кримінального кодексу України.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини КК України певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК України; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч.2 ст.74 Кримінального кодексу України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинене діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.74 Кримінального кодексу України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, особа звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 Кримінального кодексу України чи виконання вироку відстрочене згідно ст.536 Кримінального процесуального кодексу України).

При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання.

Вказана підстава є обов`язковою для застосування судом.

Висновок суду.

За наведених обставин, оскільки на засудженого ОСОБА_3 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, та враховуючи те, що ОСОБА_3 засуджений за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539, 395, 369, 371 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 78 Кримінального кодексу України, Законом України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна від 18 липня 2024 року № 3886- ІХ. суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Одеського РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси 19 червня 2024 року за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий