СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/315/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про застосування покарання за наявності кількох вироків, ухвалених стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потіївка Радомишльського р-ну Житомирської обл., українця, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 26.02.2024 вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців,

ВСТАНОВИВ:

Святошинський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся з поданням до суду про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 . Дане подання обґрунтовано тим, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2023 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Даний вирок надійшов на виконання 19.02.2024 року.

Також 26.02.2024 ОСОБА_4 був засуджений Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Разом з тим, під час ухвалення вироку Святошинського районного суду міста Києва від 26.02.2024 було не враховано вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2023 року.

Представник Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та засуджений у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду вказаного подання повідомлялися належним чином, причини неприбуття суду не повідомили.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, а також думку прокурора про можливість розгляду подання за відсутності представника пробації та засудженого, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності вказаних осіб.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2023 та вирок Святошинського районного суду міста Києва від 26.02.2024 слід виконувати окремо.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши подання Святошинського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, копії вироків стосовно ОСОБА_4 від 27.03.2023 та 26.02.2024, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено у судовому засіданні вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2023 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також вироком Святошинського районного суду міста Києва від 26.02.2024 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Разом з тим судом встановлено, що при ухваленні 26.02.2024 вироку Святошинського районного суду міста Києва стосовно ОСОБА_4 у суду були відсутні дані про наявність стосовно останнього вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2023, а тому Святошинський районний суд міста Києва був позбавлений можливості призначити покарання за правилами сукупності вироків або злочинів.

Суд роз`яснює, що під час виконання вироків суд не має права вирішувати питання про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, а лише може вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» № 11 від 21.12.1990, при вирішенні питань, пов`язань з виконанням вироку, не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову, зокрема призначення покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ч. 4 ст. 70; ст.71 КК України не було вирішено.

Пленум Верховного суду України у пункті 4 Постанови № 11 від 21.12.90 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» роз`яснив, що суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків: про усунення неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого, а також описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.

Отже, вносити виправлення або змінювати покарання щодо вироку суду, який набрав законної сили та направлений для виконання, суд не має процесуальних повноважень.

Суд зазначає про те, що зміна судового рішення може здійснюватися лише за встановленою кримінальним процесуальним законом процедурою, що випливає зі змісту засад обов`язковості судових рішень та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

У той же час, застосування ст. 70, 71, 72 КК у цьому випадку погіршить становище засудженого ОСОБА_4 , оскільки постановлення ухвали, яка змінить правове становище засудженого, погіршивши його, буде порушенням принципів кримінального процесуального права, зокрема, призведе до зміни змісту обох вироків, що за кримінальним процесуальним законом може мати місце лише під час ухвалення вироку або під час перегляду судового рішення вищою інстанцією, а самостійна зміна вироку судом першої інстанції, кримінальним процесуальним законом не передбачена.

За таких обставин суд вважає, що у поданні про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1