У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000431 від 07.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на мобільний телефон марки «OUKITEL WP 15» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , та на мобільний телефон марки «Redmi Note 12 PRO» в корпусі синього кольору IMEI: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні СД ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000431 від 07.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 06.11.2024 року до ВП №2 ПРУП надійшло повідомлення про те, що 06.11.2024 року, приблизно о 15 год 37 хв, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході перевірки у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено полімерний пакет з невідомою кристалічною речовиною зовні схожою на наркотичну.

06.11.2024 року в ході проведення огляду працівниками поліції ОСОБА_4 надав для огляду власний мобільний телефон марки «OUKITEL WP 15» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , який було вилучено та поміщено до пакету НПУ № ICRO118050; крім цього ОСОБА_5 надала для огляду власний мобільний телефон марки «Redmi Note 12 PRO» в корпусі синього кольору IMEI: НОМЕР_2 , який вилучено та поміщено до сейф пакету НПУ № RIC2128613.

07.11.2024 року СД ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000431 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та розпочато досудове розслідування.

В цей же день дізнавачем СД ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області вилучені мобільні телефони, а саме вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «OUKITEL WP 15» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 та вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Redmi Note 12 PRO» в корпусі синього кольору IMEI: НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

Вищевказані речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути використані як докази, без яких неможливо в повному обсязі довести іншими способами обставини вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про відкладення судового засідання від останніх на адресу суду не надходило. Їх неявка у відповідності до положень ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує із змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучені 06.11.2024 року в ході проведення огляду мобільних телефонів є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Встановлено, що постановою дізнавача від 07.11.2024 року належні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мобільні телефони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Прокурором доведено, що мобільні телефони марки «OUKITEL WP 15» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 та марки «Redmi Note 12 PRO» в корпусі синього кольору IMEI: НОМЕР_2 є доказами злочину, можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із названими мобільними телефонами необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дій, експертні дослідження, зокрема комп`ютерно-технічну експертизу, висновки, отримані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна - мобільного телефону марки «OUKITEL WP 15» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , та мобільного телефону марки «Redmi Note 12 PRO» в корпусі синього кольору IMEI: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 - 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «OUKITEL WP 15» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на мобільний телефон марки «Redmi Note 12 PRO» в корпусі синього кольору IMEI: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом позбавленням права відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання зазначеного майна кімнату зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: вул. Олени Пчілки, 19 е, м. Полтава.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1