У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши матеріали клопотання слідчого ГСУ СБ України у кримінальному провадженні № 0000660 від 22 липня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Вовчоярівка Попаснянського району Луганської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

У С Т А Н О В И В:

ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000660 від 22.07.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24 лютого 2022 року, керівництво гу гш зс рф довело до відома своїм підлеглим, що входять до складу тимчасових оперативних груп злочинний план, а також вказівки політичного та військового керівництва російської федерації, які в подальшому були доведені до особового складу таких груп.

На виконання зазначеного злочинного плану, керівництвом гу гш зс рф було здійснено розподіл обов`язків, згідно яких керівнику такої тимчасової оперативної групи, що діє на території тимчасово окупованої Донецької області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було доручено створення на території України агентурної мережі з числа громадян України та іноземців, які тимчасово проживають на території України, діяльність якої мала бути спрямована на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, визначеного Конституцією України, шляхом збору та передачі інформації щодо місць дислокації об`єктів військової інфраструктури, військової техніки, складів боєприпасів, особового складу військових формувань, їх переміщення та руху, встановлення цілей для нанесення ракетних ударів, а також встановлення їх наслідків, які в подальшому використовувались для планування та ведення бойових дій на території України з метою її захоплення.

Поряд з цим, досудовим розслідуванням встановлено, що до складу вказаної тимчасової оперативної групи також входив її член - громадянин рф ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якого покладалися обов`язки щодо координації функціонування агентурної мережі.

Надалі, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2022 року залучив до протиправної діяльності громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , документованого паспортом громадянина рф, у якості зв`язківця агентурної мережі, який має на оперативному зв`язку низку осіб, що можуть повідомити про місце перебування підрозділів та особового складу сил оборони України, а також про результати обстрілів населених пунктів, цивільної та військової інфраструктури.

В подальшому, з метою створення та забезпечення функціонування агентурної мережі, ОСОБА_9 , у достеменно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2024 року, здобув у якості інформатора та залучив до вказаної агентурної мережі, громадянина України ОСОБА_6 , довівши до його відома загальний злочинний план, спрямований на зміну меж території України та державного кордону шляхом збору та передачі зазначеної вище інформації з метою її використання у плануванні та веденні бойових дій на території України з метою її захоплення.

Своєю чергою, ОСОБА_6 погодився на пропозицію ОСОБА_9 та на прохання останнього став надавати інформацію стосовно місць дислокації підрозділів, техніки та особового складу сил оборони України. Тобто, незважаючи зобов`язання щодо неухильного додержання Конституції та законів України, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідків, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, став на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки - державної зради, що виразилося у наданні іноземній державі, представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше травня 2023 року та за достеменно невстановлених досудовим слідством обставин, використовуючи персональний профіль застосунку «Telegram», вступив в комунікативний зв`язок із користувачем цього ж за стосунку ОСОБА_9 , з персональним профілем під назвою: «Artist», та який використовує номер стільникового зв`язку НОМЕР_1 .

При цьому досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_2 , є уродженцем м. Донецьк, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , документований паспортом громадянина рф серія НОМЕР_3 ; на постійній основі виконує функції зв`язківця агентурної мережі.

Так, маючи активну проросійську позицію та на виконання вказівок вказаного вище представника спецслужб рф, з метою надання допомоги представникам держави-агресора в проведені підривної діяльності проти України, ОСОБА_6 у повідомленнях, датованих у роміжку часу між 23.05.2023 - 25.05.2023, у застосунку «Telegram», повідомив про місця розташування сил та засобів оборони України, шляхом надіслання фотографій та ін. графічних зображень у формі «захоплень екрану» власного мобільного телефону із зображенням мобільних навігаційних карт з прив`язкою до орієнтовних географічних координат (по системі СК-42).

Одночасно з цим, ОСОБА_6 , у ході сталого комунікативного зв`язку, що склався між ним та представником спецслужб рф - ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, у повідомленнях датованих від 27.05.2023, у застосунку «Telegram», надав реквізити банківської картки, а саме: № НОМЕР_4 .

Поряд з цим, досудовим розслідванням встановлено, що про всю надану інформацію та інші супутні обставини, що виникали по ходу комінікації між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , останній, будучи на правах зв`язківця, на регулярній основі доповідав члену тог у складі гу гш зс рф ОСОБА_8 , який використовував персональний профіль під назвою: « ОСОБА_10 » та прихованим мобільним номером телефону у застосунку «Telegram».

Загалом, ОСОБА_6 , під час реалізації свого злочинного умислу, направленого на надання допомоги представникам іноземної державив проведенні підривної діяльності проти України, усвідомлював, що надані ним відомості не були публічно доступними, не публікувались і не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, а отже становили оперативний інтерес для представників рф та могли бути використані при проведенні підривної діяльності проти України шляхом планування та проведення бойових чи диверсійних дій проти України, направлених на захоплення її територій, зменшення її воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони шляхом проведення ударів по відповідних об`єктах.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно скоєному громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом надання представнику іноземної держави - російської федерації - допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

02.10.2024 ОСОБА_6 у встановленому порядку затримано за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

02.10.2024 ОСОБА_6 у встановленому порядку вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04 жовтня 2024 року до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують причетність ОСОБА_6 до злочинної діяльності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_6 міг вчинити вказані правопорушення і такі є переконливим для суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою, і доводи сторони захисту такої обґрунтованості не спростовують.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Також ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою безпідставної зміни, або відмови їх від раніше наданих показань, оскільки на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, а відтак ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також вважає, про високу ймовірність існування ризику того, що ОСОБА_6 може перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Між тим, відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи характер скоєння вищезазначеного злочину, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші обставини зазначені ст. ст. 177,178 КПК України, суд доходить висновку щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативного заходу у вигляді застави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 листопада 2024 року, включно, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1