Провадження №1-кс/463/8780/24
УХВАЛА

слідчого судді

21 листопада 2024 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання йому тимчасового доступу до речей і документів, а саме десяти заяв написаних власноручно взяття на військовий облік.

В обґрунтування клопотання покликався на те, що 13.07.2024 року він звернувся із письмовою заявою до спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону «24» червня 2024 року, 09.07.2024 року 10.07.2024 року він звернувся до начальника ОРТЦК та СП голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з письмовим зверненням про зобов`язання надати відстрочку від призову під час мобілізації.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом закону тимчасовий доступ до речей і документів - це один із видів забезпечення кримінального провадження. Застосування такого заходу не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконано завдання, для досягнення якого слідчий, прокурор звернувся із клопотанням.

Зі змісту ст. 159 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Стороною кримінального провадження є

Згідно п. 19 ч.1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Частиною 6 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до положень ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться в її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Зі аналізу зазначених норм кримінального процесуального права вбачається, що:

- тимчасовий доступ до речей і документів є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості (ч. 1 ст. 131, п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України);

- сторона кримінального провадження, під час розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, повинна надати суду докази обставин, на які вона посилається (ч. 6 ст. 132 КПК України);

- суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (п. п. 1-3 ч. 5 ст. 163 КПК України).

Судчою суддею встановлено, що ОСОБА_3 не надав суду доказів на підтвердження того, що подане ним клопотання у сежах будь-якого кримінального провадження, що він є стороною такого кримінального провадження та документи, на які він посилається у клопотанні самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні та, відповідно, не довів наявності, встановленої п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, обов`язкової підстави для задоволення клопотання.

Крім того, ОСОБА_3 у клопотанні просить надати йому тимчасовий доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю, проте не довів можливість використання як доказів відомостей, що містяться у запитуваних документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Так, слідча суддя зазначає, що відомості, які містяться у запитуваних документах, подані ним же.

Узагальнюючи викладене, слідча суддя звертає увагу, що ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження наявності кримінального провадження, в межах якого він звертається із відповідним клопотанням, не підтверджено того, що він є стороною такого кримінального провадження, а отримання ним доступу до вказаних документів в порядку тимчасового доступу до речей і документів не забезпечить досягнення дієвості кримінального провадження.

За таких обставин, слідча суддя вважає клопотання ОСОБА_3 безпідставним, а відтак у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідча суддя

постановила:

у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1