Справа №522/2323/22
Провадження №1-кп/522/1483/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року Місто Одеса, Україна

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд судовий розгляд в порядку ч.3 ст. 323 КПК України у кримінальному провадженні №001287 від 23.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с/с Кіровоградський Ташкентського району Ташкентської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст. 191 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

інші учасники кримінального провадження:

представник потерпілого - ОСОБА_10 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_4 , створивши організовану групу до складу якої підшукав та залучив державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» , особи (обвинувальний акт стосовно якого скеровано до Приморського районного суду м. Одеси) та інших, понад двох, невстановлених досудовим розслідуванням осіб (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження), будучи ліквідатором ДП МОУ «ОАРЗ», наділеним повноваженнями керівника (органу управління) банкрута, в тому числі з управління та розпорядження майном банкрута, реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку передбаченому діючим на час той час Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тобто виконуючи адміністративно-господарські та організаційно розпорядчі функції, будучи службовою особою в період виконання ліквідаційної процедури з 30.05.2017 року до 29.01.2018 року, всупереч інтересам та завданням із здійснення заходів щодо задоволення в порядку вказаного Закону вимог кредиторів, заради досягнення і вирішення яких він ними наділений, попри покладені на нього обов`язки при реалізації своїх прав та обов`язків діяти сумлінно та розумно у відповідності до вимог законодавства із врахуванням інтересів боржника, з корисливою метою незаконно збагатити іншу особу ТОВ «Сіті Інтайм», з прямим умислом та корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, допустив розтрату чужого майна, яке йому було ввірено, реалізувавши з порушенням вимог законодавства Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіті Інтайм» за явно заниженою ціною у сумі 9 769 500,00 гривень за договором купівлі-продажу комплекс нежитлових будівель літери А, Б, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , З, И, К, Л, М, Н, О, П, Р,С, У, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 25 341,7 кв.м.(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), без врахування вартості права користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані, чим спричинив державі в особі Міністерства оборони України, як органу управління майном, збитки на суму не менше 9 769 500,00 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром, тобто у розтраті чужого майна, яке було ввірено особі, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах злочині, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.27, ч.5 ст. 191 КК України, а саме: розтрата чужого майна, яке було ввірено особі, вчинена організованою групою, в особливо великих розмірах.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, у судові засідання не з`явився. На судові повістки (оголошення), надані до газети «Урядовий кур`єр» не прибув без поважної причини, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно ухвали Приморського районного суду м.Одеси Одеської області від 15.05.2023 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27 ч.5 ст.191 КК України, проведено відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги досліджені у судовому засіданні.

Письмові докази:

-Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 від 02.02. 2018 року, згідно якого встановлено що арбітражним керуючим ОСОБА_4 порушено вимоги п.12 ст. 96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 4212 - VI (у редакції, що діє після 19.01.2013), в частині не погодження з органом, уповноваженим управляти державним майном переліку ліквідаційної маси ДП «ОАРЗ» та абз. 15 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №4212 -VI (у редакції, що діє після 19.01.2013), в частині продажу майна банкрута з порушенням порядку, передбаченому цим Законом, а саме: проведення аукціону з продажу майна без його погодження з органом, уповноваженим управляти державним майном.

-Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 від 10.11. 2017 року, яким встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_4 під час виконання повноважень ліквідатора Державного підприємства «Одеський автомобільний ремонтний завод» порушено вимоги абз.2 ч.2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №4212-VI в частині неприйняття до свого відання майна банкрута, а саме: бухгалтерських документів щодо заборгованості та виплати заробітної плати, п.2.15.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та п. 6.11 Розділу VI Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), в частині неподання необхідних відомостей і документів на першу вимогу Головного територіального управління юстиції, комісії з перевірки діяльності арбітражного керуючого; документів, визначених у повідомленні про проведення позапланової невиїзної перевірки, а саме: копію акту приймання- передавання майна банкрута від попереднього ліквідатора ОСОБА_16 , абз.3 ч.6 ст.23 та абз.18 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 4212-VI, в частині включення до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 без відповідної ухвали господарського суду; п.2.15.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та п. 6.11 Розділу VI Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), в частині неподання необхідних відомостей і документів на першу вимогу Головного територіального управління юстиції, комісії з перевірки діяльності арбітражного керуючого; документів, визначених у повідомленні про проведення позапланової невиїзної перевірки, а саме: копію паспорта України, копію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

-Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення Південного ТЮВ МОУ 424 від 22.12.2017 (аркуш 5-9, том № 2);

- Оголошення про проведення аукціону (аркуш 41-47, том № 2);

- Копія повідомлення ГТУЮ в Одеській області щодо результатів

перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 від

15.11.2017 (аркуш 122, том № 2);

-Копія звіту про незалежну оцінку вартості ліквідаційної маси ДП «ОАРЗ» (аркуш 15-35, том № 4);

-Копія протоколу Загальних зборів №3 ТОВ «СІТІ ІНТАЙМ» від 26.01.2018 згідно якого ТОВ «СІТІ ІНТАЙМ» надано згоду на купівлю майна ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод (аркуш 80, том № 5);

-Копія акту про передання права власності на придбане майно на аукціоні з реалізації майна у справі №1-23-32/135-08-4825 про банкрутство ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод» від 29.01.2018, згідно якого ліквідатор банкрута ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод» арбітражний керуючий ОСОБА_4 передав майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу (аркуш 81-94, том № 5);

-Копія протоколу про проведення аукціону з реалізації майна у справі про банкрутство ДП ОЗБМ (аркуш 95-119, том № 5);

-Копія договору купівлі-продажу майнового комплексу ДП МОУ «ОАРЗ» від ТОВ «Сіті Інтайм» укладеного ОСОБА_4 від 29.01.2018 (аркуш 123-136, том № 5);

- Копія звіту про незалежну оцінку вартості ліквідаційної маси ДП «ОАРС» (аркуш 64-120, том № 9);

- Копія висновку №5699-15 від 16.01.2016 року згідно якого ринкова вартість будівель та споруд ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод» на час проведення дослідження становила 19551045 гривень.

- Копія листа Південного ТЮВ МОУ 304 від 27.09.2018 (аркуш 32, том №10), згідно якого з наявних документів щодо незаконно укладеного 29.01.18 р. ОСОБА_4 договору купівлі-продажу майнового комплексу ДП МОУ «ОАРЗ» від ТОВ «Сіті Інтайм» на рахунки банку «Восток» мали надійти кошти в сумі - 10584701,20 грн. Зважаючи на те, що ліквідатором ОСОБА_4 був підписаний акт приймання-передачі майна ДП МОУ «ОАРЗ» до ТОВ «Сіті Інтайм» кошти на рахунки надійшли. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що з рахунків ДП МОУ «ОАРЗ» колишнім ліквідатором ОСОБА_4 були незаконно витрачені кошти в розмірі 2935750,08 грн. З усної інформації отриманої від ліквідатора ОСОБА_23 кошти з рахунку ДП МОУ «ОАРЗ» були перераховані ОСОБА_4 фізичним та приватним юридичним особам.

-Копія договору позики, укладеного між ліквідатором ДП МОУ «ОАРЗ» ОСОБА_4 і директором ТОВ «Амматрейд».

- Копія проміжного звіту про хід процедури ліквідації 1356 від 15.08.2018 (аркуш 33-35, том №10);

- Копія висновку експерта №9 БЗ від 05.02.2019р. (аркуш 219-248, том №10);

згідно якого ринкова вартість об`єктів нерухомого майна, які входять до цілісного майнового комплексу ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод» станом на 15.08.2017р. може складати 10 329 000 гривень, без урахування ПДВ, ліквідаційна вартість 8263000 грн без урахування ПДВ.

- Копія заяви Арбітражного керуючого ОСОБА_4 про участь у справі про банкрутство ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод» від 26.05.2017 №01-21/112 (аркуш 148-149, том № 11);

-Копія відомості щодо досвіду та показників роботи у попередніх справах Арбітражного керуючого ОСОБА_4 станом на 24.05.2017 (аркуш 150-151, том № 11);

- Копія ухвали Господарського суду Одеської області від 30.05.2017 справа №1-23-32/135-08-4825 про призначення ліквідатором ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод» - ОСОБА_4 (аркуш 153-155, том № 11);

- Копія звіту про хід ліквідаційної процедури ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод» від 13.06.2017 №02-02/114 (аркуш 156-157, том № 11);

- Копія позовної заяви про визнання недійними аукціону, договору купівлі продажу та скасування свідоцтва про права власності на нерухоме майно (аркуш 180-187, том № 11);

-Копія повідомлення про результати проведеного аукціону з продажу ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод» від 29.01.2018 (аркуш 191, том № 11);

-Копія договору купівлі-продажу майна боржника - ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод», від 29.01.2018 (аркуш 192-196, том № 11);

- Копія Акту від 29.01.2018 про передання права власності на придбане майно на аукціоні з реалізації майна у справі № 1-23-32/135-08-4825 ( аркуш 197-199, том № 11);

- Копія протоколу про проведення аукціону з реалізації майна у справі № 1-23-32/135-08-4825 про банкрутство ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод» від 17.01.2018 (аркуш 202, том № 11);

Показання свідків:

-Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що працює арбітражним керуючим, у 2019 році був призначений ліквідатором ОАЗ. Отримав часткову бухгалтерську документацію, провів інвентаризацію та оцінку майна. У 2016 році у нього сплив строк повноважень і суд призначив нового ліквідатора ОСОБА_25 . Деякий час провадження зупинялось у зв`язку із оскарженням, вартість майна склала 19 млн. Вони провели фактичну інвентаризацію рухомого і нерухомого майна, оскільки було надано не всю бухгалтерську документацію. Він всі документи і майно передав арбітражному керуючому ОСОБА_26 . Пізніше було призначено ОСОБА_27 , йому передали печатки, штам та інші документи. Йому невідомо як кредитори були пов`язані, але він бачив їх разом. Знає, що потім були проведені торги і майно реалізовано, далі за позовами МО ці торги було визнано недійсними, майно не вибуло і повернуто ОАЗ.

-Свідок ОСОБА_23 пояснив, що обвинуваченого особисто не знав. 12.06.2018 року відбулось судове засідання у господарському суді і він як арбітражний керуючий був призначений ліквідатором ДП ОРЗ. Того ж дня, судом було скасовано аукціон, який провів ОСОБА_28 , жодних документів він йому не передавав, було проведено інвентаризацію. З ОСОБА_28 він особисто не спілкувався оскільки його телефон було відключено. ТОВ «Сіті Інтайм» оскаржувало рішення щодо аукціону, втім безуспішно. Заяву про скасування результатів аукціону подавало МО у зв`язку з допущеними порушеннями.

-Свідок ОСОБА_29 пояснив, що працював начальником ліквідаційного територіального ОСОБА_30 . Займався справою про банкрутство. ОСОБА_28 знав, коли його було призначено ліквідатором у травні 2017 року Одеського АРЗ. Він приймав участь в судових засіданнях. Суд його призначив, він був проти. Він приймав участь в судовому засіданні як представник МО. ОСОБА_28 приїзжав з Криму. Після його призначення від здійснював представництво в судах ОАРЗ. ОСОБА_28 вчиняв дії, які порушували інтереси МО, а саме - уклав договір позики з ТОВ «Амматрейд» і взяв у борг 457902 гривень, начебто для розрахунку боргів по зарплаті. Утім заборгованість була лише 180 000. Під цю позику він заклав усе майно заводу вартістю 9500000 гривень. Вони про це дізнались і почали протидіяти. ОСОБА_31 не надавало йому згоди на відчуження цього майна, утім щоб обійти закон, зловмисники залучили заставодержателя та штучно заклали все майно ТОВ «Амматрейд», від якого отримали згоду на реалізацію майна. Це була маніпуляція. На січень 2017 року було призначено аукціон. Вони відразу звернулись до прокуратури. Потім вони прийшли на місце проведення аукціону-завод, охорона повідомила, що ОСОБА_28 там не було. Через тиждень вони дізнались, що нібито аукціон відбувся і майно продано. Вони оскаржили це в суді, виграли всі інстанції, аукціон скасували. ОСОБА_28 почав переховуватись після скасування аукціону. За наявною інформацією він через РФ повернувся до ОСОБА_32 і за інформацією Інтерполу там і перебуває. ОСОБА_28 вчинив незаконні дії, також порушив Закон держреєстратор, який незаконно скасував арешт. Фактично аукціон не проводився, він, прокурор, слідчий, і ЗМІ там особисто були присутні. Це було незаконне заволодіння майном та земельною ділянкою площею 3,8 га в центрі міста. Шкоди не має оскільки усе повернуто судом. Для реалізації держмайна потрібен був ОСОБА_33 , але вони обійшли цю заборону, залучивши заставодавця. Через суд вони договір застави скасували. З початку він з ним спілкувався, але починаючи з січня 2018 року, вони його не бачили, він зник і втік. На підставі їх скарги, Салієва Міністерство юстиції позбавило ліцензії арбітражного керуючого. 9500000 гривень - це вартість лише майна без урахування вартості земельної ділянки, яка складає сотні мільйонів гривень.

Аналіз доказів.

В ході судового розгляду наведеними вище процесуальними джерелами доказів (письмові докази та показання свідків), підтверджено механізм та детальні обставини вчинення обвинуваченим, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, злочину з корисливою метою. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого та співучасників було допущено розтрату чужого майна особливо великої вартості у вигляді комплексу нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці загальною площею 25 341,7 кв.м.(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), чим спричинено державі в особі Міністерства оборони України, як органу управління майном, збитки на суму не менше 9 769 500,00 гривень.

Наведені докази не мають між собою протиріч, є узгодженими та логічно правильними, а тому суд бере їх до уваги.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Неможливість проведення допиту обвинуваченого ОСОБА_4 , жодним чином не впливає на повноту судового розгляду і на переконання суду щодо доведеності «поза розумним сумнівом» його винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів прямо і опосередковано свідчить про вчинення ним вказаного протиправного діяння.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження розглядалось в порядку спеціального судового провадження, згідно вимог ст.323 КПК України, за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України, суд переконався, що стороною обвинувачення, під час здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження(in absentia) були використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого. Також, суд пересвідчився, що існували процесуальні підстави для здійснення спеціального досудового та судового провадження про що є відповідні рішення судів, в яких наведені належні мотиви і достатні обґрунтування. Також, судом забезпечено публікацію повісток про виклик обвинуваченого в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а копії процесуальних документів, що підлягають врученню обвинуваченому були вручені його захисникам. З урахуванням чого суд та сторона обвинувачення дотрималась усіх гарантій, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України для забезпечення правосуддя у межах розгляду даного кримінального провадження.

Відповідно до вимог закону, обвинувачений ОСОБА_4 про час та дату всіх судових засідань повідомлявся у передбачений законом спосіб, через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр». Інтереси ОСОБА_4 захищались адвокатом, як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були.

Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вислухавши пояснення свідків, оцінивши вищезазначені дослідженні у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце, винуватість обвинуваченого ОСОБА_34 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії за ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, за кваліфікуючими ознаками: розтрата чужого майна, яке було ввірено особі, вчинена організованою групою, в особливо великих розмірах.

Згідно з ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі "Козинець проти України", заява №75520/01, п.54, від 6 грудня 2007 року із внесеними змінами від 27 лютого 2008 року, рішення у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", заява № 42310/04, п.150, від 21 квітня 2011 року, та рішення у справі "Яременко проти України", заява N 32092/02, п.57, від 12 червня 2008 року).

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду від 01 квітня 2020 року зазначено, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого злочину та його винуватість доведено сукупністю зібраних вагомих, чітких і узгоджених між собою доказів, наданих суду стороною обвинувачення, які містять відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Поза розумним сумнівом доведено кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації її діяння. Тому суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_4 .

Щодо призначення покарання.

Згідно з ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч.5 ст.191 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином проти громадської безпеки, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого та його поведінку.

ОСОБА_4 є громадянином України, уродженцем Ташкентського району Ташкентської області, з вищою освітою, зареєстрований у АРК, мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що ОСОБА_4 переховується від суду, з урахуванням ступеня тяжкості і обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.5 ст.191ККУ, з конфіскацією всього майна, що на думку суду буде відповідати принципам та меті призначення покарання.

Щодо інших питань.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази до кримінального провадження не долучались.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-191 КК України, ст.ст. 1-376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з діяльністю арбітражного керуючого та з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на три роки та з конфіскацією всього належного йому майна.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 5720 ( п`ять тисяч сімсот двадцять ) гривень 36 копійок.

Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання та приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_35

23.08.2024