Справа № 699/569/24
Номер провадження № 1-кп/699/95/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.24 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000032 від 21.01.2024

за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, яке пред`явлене ОСОБА_5 і визнане судом доведеним зі зміною кваліфікації дій обвинуваченого.

ОСОБА_5 21.01.2024 о 20 год. 10 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 39 від 22.01.2024, знаходячись на подвір`ї біля вхідних дверей в приміщення тимчасового місцезнаходження 3 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини (інформація розголошенню не підлягає) за адресою: (інформація розголошенню не підлягає), на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із молодшим сержантом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході бійки з останнім отримав тілесні ушкодження у вигляді травми носу з переломом кісток носу, синця лівої навколо очної ділянки, рани в ділянці лівої брови, садна на лівій щоці та на лівому крилі носу, геморагічного забою м`яких тканин скроневої ділянки зліва, синця на лівій кисті та лівому променево-зап`ястковому суглобі, садна на правому ліктьовому суглобі, синця на грудній клітці зліва, що відповідно до висновку експерта № 02-01/71 від 22.01.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого ОСОБА_8 попрямував до кухні вказаного приміщення, де почав вмиватися, у цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та особистої неприязні до ОСОБА_9 в ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . У зв`язку із чим ОСОБА_5 направився за ним та зайшовши до приміщення кухні, взяв лівою рукою зі столу кухонний ніж, підійшов до ОСОБА_9 , який вмивався та усвідомлюючи власні дії, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 21.01.2024 о 20 год. 20 хв., реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, наніс йому один тичковий удар ножем в область шиї з лівої сторони потерпілого, чим відповідно до висновку експерта № 02-01/215 від 20.03.2024 спричинив ОСОБА_10 ушкодження у вигляді рани шиї з пошкодженням трахеї, стравоходу, лицьового нерву, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя, тобто виконав усі дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме для позбавлення ОСОБА_9 життя, проте потерпілого було доставлено до лікарні, де йому надали необхідну медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме завдав умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При цьому суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення помилково кваліфікувала дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

ІІ. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом, які стали приводом для зміни кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України.

2.1. Обсяг доказів

Суд здійснював розгляд кримінального провадження в загальному порядку. Під час судового розгляду були досліджені надані стороною обвинувачення письмові і речові докази, проведений допит обвинуваченого, потерпілого та свідків.

2.2. Показання потерпілого ОСОБА_4

Потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що раніше з обвинуваченим конфліктів не мав, однак і товаришами вони не були. 21.01.2024 обвинувачений ОСОБА_5 звинуватив його в пропажі документів. Через це на вулиці перед входом до приміщення частини між ним та обвинуваченим стався словесний конфлікт, який переріс у бійку. Вони один одному наносили удари руками і ногами, у тому числі в положенні лежачі на землі. На думку потерпілого обвинувачений завдав йому більшу шкоду своїми ударами, оскільки обвинувачений фізично сильніший за потерпілого. При цьому потерпілий визнав, що під час бійки наносив удари обвинуваченому. Свідком цієї бійки на вулиці був ОСОБА_11 .

Після закінчення бійки ОСОБА_4 зайшов до приміщення та пішов до раковини на кухні. ОСОБА_5 також піднявся із землі після бійки. Потерпілий не чув і не бачив щоб за ним хтось йшов позаду. Коли він був нахилений біля раковини у приміщенні кухні, потерпілий відчув біль в шиї. Він повернувся і побачив що ОСОБА_12 утримує обвинуваченого, кричить на нього. Затиснувши рану на шиї потерпілий вийшов з приміщення кухні та пройшов до сусідньої кімнати, у якій присів на диван. Та йому надавали першу медичну допомогу. Де в цей час перебував ОСОБА_5 потерпілому невідомо. Після цього його забрала ШМД. Він втратив свідомість та прийшов до тями через добу, уже після проведеної операції. Потім ще місяць отримував лікування.

Унаслідок завдання ножового удару потерпілий має пошкодження лицьового нерву, одне око не закривається. Також може вживати лише рідку їжу. За прогнозами медиків здоров`я потерпілого на 100 % не відновиться.

Потерпілий зазначив, що обвинувачений перед ним не вибачився, допомогу не надає. Захисник пропонував звертатися за допомогою у разі потреби. Однак на час допиту потерпілий проходить лікування та отримує безкоштовні ліки.

Просив призначити обвинуваченому найсуворіше покарання.

2.3. Показання свідка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_13 , який на час події був командиром обвинуваченого та потерпілого, повідомив, що місце його служби розташоване в іншому населеному пункті. Під час події він перебував за місцем служби. Прибув у розташування частини після повідомлення про надзвичайну подію. На час прибуття ОСОБА_4 вже забрала ШМД. ОСОБА_5 ще перебував у розташуванні частини. Про конфлікти між потерпілим та обвинуваченим свідку нічого не відомо. Зазначив, що потерпілий у день події був начальником караулу та мав робити зауваження при виявленні порушень, у тому числі при нападі застосовувати зброю. Повідомлень про порушення від ОСОБА_4 не надходило.

2.4. Показання свідка ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_14 є командиром відділення, безпосереднім командиром для потерпілого та обвинуваченого. 21.01.2024 він разом з ОСОБА_15 вдень перебували в м. Черкаси, де отримували продукти харчування для частини. Увечері приїхали до місця розташування відділення. Свідок на вулиці перед входом в приміщення бачив обвинуваченого та повідомив йому що привезли продукти та дрова, треба розвантажити. Свідок не помітив що обвинувачений перебуває у стані сп`яніння.

ОСОБА_14 зайшов у свій робочий кабінет, збирався скликати особовий склад на нараду. До кабінету зайшов повар та повідомив, що ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 удар ножем.

Свідок повідомив що раніше між потерпілим та обвинуваченим були перепалки по службі, однак агресивного ставлення між ними свідок не помічав. ОСОБА_5 підбурював солдат, однак силу ні до кого не застосовував.

За вказівкою свідка ОСОБА_16 повалив ОСОБА_5 на підлогу («заламав»), тобто вчинив його затримання. Це відбувалося в присутності працівників поліції, після того, як потерпілого ОСОБА_4 забрала ШМД.

Свідок повідомив, що у приміщенні кімнати, де надавалася перша медична допомога потерпілому, стяла медична сумка ОСОБА_5 , яку йому видавала частина як фельдшеру. Без дозволу ОСОБА_5 цю сумку ніхто не мав права брати.

Свідок ОСОБА_14 зазначив, що ситуація була шоковою для всіх. Негативних особистих стосунків між потерпілим та обвинуваченим не було, свідок не міг передбачити що ОСОБА_5 хоче вбити потерпілого.

2.5. Показання свідка ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні дав покази про те, що за відсутності командира ОСОБА_14 він виконував обов`язки командира. 21.01.2024 свідок перебував у приміщенні, де видається зброя. До нього підійшов військовослужбовець ОСОБА_15 і повідомив, що сталася надзвичайна подія - ОСОБА_5 вдарив ножем ОСОБА_4 . ОСОБА_17 наказав негайно викликати поліцію та швидку медичну допомогу.

Свідок прийшов на місце події та побачив, що ОСОБА_4 був весь у крові. Потерпілому надавали медичну допомогу. Туди також поприходили інші військовослужбовці, була метушня. ОСОБА_5 стояв на вулиці. Приїхали працівники поліції, наділи на обвинуваченого кайданки.

Сумку з медикаментами свідок не помітив.

Особливостей відносин обвинуваченого та потерпілого свідок не знає. Зазначив, що не міг передбачити, що таке може статися.

2.6. Показання свідка ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні дав покази про те, що 21.01.2024 сталася надзвичайна подія. Він разом з командиром ОСОБА_14 вдень перебували в м. Черкаси, де отримували продукти харчування для частини. Увечері приїхали до місця розташування частини та свідок пішов в кімнату вечеряти. До нього прибіг повар та повідомив про подію.

Свідок повідомив що ОСОБА_4 хороший солдат, а ОСОБА_5 підбурює військовослужбовців не виконувати накази командирів, були випадки вживання ним спиртних напоїв.

Після події свідок бачив, що стіни і підлога кухні були в крові. У сусідній кімнаті на дивані сидів потерпілий ОСОБА_4 , якому військовослужбовці ОСОБА_16 і ОСОБА_18 надавали першу медичну допомогу.

ОСОБА_5 приніс медичну сумку фельдшера. Сам сидів на тому ж дивані, де надавали допомогу потерпілому ОСОБА_4 . На ОСОБА_5 ніхто не звертав уваги, з ним ніхто не говорив.

Свідок повідомив, що передбачити конфлікт з бійкою ще було можливо, однак такого вчинку зі сторони обвинуваченого ніхто не очікував, передбачити не міг.

2.7. Показання свідка ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_11 під час допиту у судовому засіданні дав покази, за змістом яких 21 чи 22 січня 2024 близько 19-20 годин вечора, після зміни караулу, він перебував на вулиці та помітив, як за півтора метри від входу в приміщення два сержанти (потерпілий та обвинувачений) спілкувалися на підвищених тонах. Свідок побачив як ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 . Оскільки свідок має звання солдата, то у спілкування сержантів вирішив не втручатися. Свідок відлучився у своїх справах та повернувся приблизно через 30 хвилин. При поверненні побачив, що обвинувачений та потерпілий були на підлозі. Чи боролися вони свідок не бачив. ОСОБА_4 після цього пішов у приміщення. ОСОБА_11 допоміг ОСОБА_5 піднятися, бо останній лежав на льоду лицем до землі. У ОСОБА_5 були ушкодження на обличчі, ближче до скроні. Крові на місці конфлікту свідок не бачив, також не бачив чи бив потерпілий обвинуваченого.

Свідок ще якийсь нетривалий час перебував на вулиці, а коли зайшов до приміщення то назустріч йому йшов ОСОБА_4 . З його шиї текла кров. Потерпілий тримався правою рукою за шию та просив викликати швидку. Свідок завів потерпілого у приміщення сусідньої з кухнею кімнати та посадив потерпілого на диван. Військовослужбовці ОСОБА_16, ОСОБА_19 і ОСОБА_28 надавали потерпілому медичну допомогу.

Хтось вже викликав ШМД та ОСОБА_11 пішов зустрічати медиків. Свідок то заходив до приміщення, то виходив. Він бачив медичну сумку на підлозі, проте не знає кому вона належить.

Військовослужбовці допомогли занести потерпілого до автомобіля швидкої медичної допомоги, оскільки ОСОБА_4 вже втратив свідомість.

Каяття в обвинуваченого свідок не помітив.

Також свідок повідомив, що на кухні ножі лежать у спеціальній підставці на відстані близько 5 метрів від рукомийника. Однак хтось міг залишити ніж і на столі біля рукомийника.

Свідок зазначив, що йому відомо, що ОСОБА_5 був невдоволений ОСОБА_4 по службі. Але деталей їх стосунків він не знає. Раніше свідок не чув щоб обвинувачений висловлював погрози в адресу потерпілого.

2.8. Показання свідка ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_12 показав, що в січні 2024 року, точної дати він не пам`ятає, близько 21 години, він приїхав у місце розташування військової частини. Свідок бачив, що ОСОБА_4 стояв на кухні. Також туди зайшов обвинувачений, у якого під носом була кров. Свідок стояв від них на відстані близько трьох метрів. До цього свідок чув, що між потерпілим та обвинуваченим була словесна перепалка стосовно вживання алкоголю, однак бійку між ними свідок не бачив. У обвинуваченого були явні ознаки алкогольного сп`яніння. Чи вживав потерпілий алкоголь того дня свідок не знає.

ОСОБА_5 взяв ніж зі столу на кухні і вдарив потерпілого в шию. Потерпілий при цьому стояв обличчям до стіни та не очікував удару. Свідок крикнув на обвинуваченого схопив обвинуваченого за руку, вихватив у нього ніж та відкинув цей ніж у сторону. Обвинувачений одразу покинув ножа, повторно завдати удар потерпілому обвинувачений не намагався. Після цього ОСОБА_5 вів себе спокійно, не вживав спроб залишити місце події.

ОСОБА_4 почав «осідати» по стіні, кров з його шиї бризнула на стінки на кухні. Майже одразу (хвилин через 4 чи через 10) після нанесення удару ОСОБА_5 намагався надати потерпілому медичну допомогу, приніс для цього свою медичну сумку. Однак інші військовослужбовці ОСОБА_16 та Жечив не дали йому підійти до потерпілого та самі надавали медичну допомогу.

Щоб ножем, яким було нанесено удар потерпілому, більше ніхто не скористався, свідок забрав його до своєї кімнати та закинув під ліжко. Свідок описав, що ніж мав довжину леза 3-4см, ручка пластикова чорного кольору. Потім ніж вилучили працівники поліції.

У судовому засіданні свідок впізнав ніж, що долучений до матеріалів кримінального провадження, як саме той, яким ОСОБА_5 наніс удар ОСОБА_4 .

Також свідок повідомив, що стосунки в обвинуваченого з потерпілими та іншими особами були звичайні. Іноді траплялися сварки.

2.9. Показання свідка ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_20 повідомив, що 21.01.2024 перебував в наряді не за адресою приміщення, де сталася подія. Про подію дізнався після 22:00 год., коли повернувся з наряду до розташування частини. По суті правопорушення нічого не повідомив.

2.10. Показання свідка ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні дав покази про те, що він прийшов з наряду та пішов вечеряти. У вікні побачив маячки спецтранспорту. Коли вийшов на вулицю, то ОСОБА_4 вже забрала швидка меддопомога. Орієнтовно за чотири години до події свідок бачив ОСОБА_5 . Ознак сп`яніння свідок у нього не помітив. Щодо особливостей стосунків обвинуваченого з потерпілим свідку нічого не відомо. Спілкувався ОСОБА_21 з ними лише по службі.

2.11. Показання свідка ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_22 повідомила, що працює лікарем-хірургом. Під час її чергування до лікарні доставили потерпілого ОСОБА_4 з ножовою раною шиї. Його одразу перевели до операційної. Потерпілий був без свідомості, мав масивну втрату крові. Стан був важкий. Потім потерпілого перевели до реанімації та виписали з лікарні 16.02.2024.

Спочатку надавали допомогу потерпілому ОСОБА_4 , а потім привезли обвинуваченого ОСОБА_5 з відкритим переломом носа. Була проведена операція вшивання носа.

У потерпілого ОСОБА_4 брали біологічні матеріали на аналізи, які направляли для дослідження до м. Черкаси. Пізніше надійшов висновок, що він перебував у стані сп`яніння. Цей висновок зберігається в медичній документації в лікарні. На дату потрапляння ОСОБА_4 до медичної установи та на дату його виписки стан сп`яніння встановлений ще не був, тому відомості про це органу досудового розслідування не подавалися.

За характером тілесних ушкоджень, на думку свідка, удар був нанесений ззаду.

2.12. Дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Сторона обвинувачення надала витяг з ЄРДР, з якого вбачається, що 21.01.2024 о 22:36 год. за матеріалами правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень було зареєстровано кримінальне провадження № 0000032 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України за фактом того, що 21.01.2024 приблизно о 20.14 год. у приміщенні за адресою (інформація розголошенню не підлягає) ОСОБА_5 , військовослужбовець ЗСУ, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на умисне, протиправне позбавлення життя ОСОБА_4 , наніс останньому ножем удари в життєво-важливі органи, а саме: шиї. При цьому ОСОБА_5 виконав дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілого було госпіталізовано для надання медичної допомоги (Том 1 а.с. 153).

Відповідно до рапорту ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 21.01.2024 щодо події ЄО № 413 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.01.2024 о 20.23 за адресою (інформація розголошенню не підлягає) очевидець повідомив про ножове поранення чоловіка віком 40 років в шию (можливо військовий). Під час виїзду на місце події з пояснень свідків установлено, що 21.01.2024 близько 20.14 год. за адресою (інформація розголошенню не підлягає) між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, у результаті чого ОСОБА_5 схопив зі столу ніж та наніс два удари в область шиї та вуха зліва. ШМД забрала потерпілого на операцію, його буде госпіталізовано для лікування. Черговий лікар повідомив діагноз ОСОБА_4 - різана рана шиї зліва та різана рана лівого вуха, велика втрата крові. Стан хворого вкрай тяжкий (Том 1 а.с. 154).

З протоколу огляду місця події, проведеного за адресою (інформація розголошенню не підлягає) 22.01.2024 у період часу з 00:06 год. до 01:09 год., убачається, що на місці події наявна одноповерхова цегляна будівля, до якої ведуть двостворчаті металеві ворота, права сторона яких на момент огляду була відкрита. До входу ведуть краплі крові. При вході до будівлі виявлено приміщення № 1, розміром 2,5 на 4 м, де вздовж лівої стіни розташовано диван, вкритий ковдрою з візерунком білого та синього кольору. На відстані близько 1 метра від лівого краю дивану та впритул до його передньої частини виявлено пляму речовини бурого кольору на ковдрі, приблизними розмірами 3 на 3 см. З вказаної ковдри зроблено виріз, який поміщено до паперового конверту. На відстані близько 1,5 м від входу до приміщення та 1,5 м від правої стіни на бетонній підлозі маються згустки речовини бурого кольору, з яких взято змив на марлевий тампон, який поміщено до паперового конверту. На дальній стіні приміщення № 1 мається прохід, завішаний двома ковдрами. Указаний прохід веде до приміщення № 2, приблизними розмірами 6 на 5 м, де на підлозі продовжується «доріжка» зі слідів речовини бурого кольору, яка веде праворуч до правого ближнього кута. Там на підлозі мається скупчення плям речовини бурого кольору приблизними розмірами 20 на 21 см. Біля плями на стіні, яка межує з приміщенням № 1, на висоті близько 160 см, маються плями та краплі речовини бурого кольору, найбільшими розмірами 9 на 10 см. Зі стіни зроблено зішкріб речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту. Уздовж правої стіни в ближньому правому куті маються дві раковини для миття посуду. На відстані близько 130 см від ближньої стіни приміщення та 30 см від правої стіни приміщення знаходиться ніж, на поверхні якого маються нашарування речовини бурого кольору та залишки волосся. Указаний ніж приблизними розмірами: довжина близько 33,5 см, довжина леза близько 21,5 см, ширина найбільшої частини 4,5 см, товщина леза близько 1 мм, довжина руків`я в найдовшій частині близько 15,5 см. Указаний ніж поміщено до картонної коробки та зафіксовано за допомогою однієї стяжки. На коробці виконано пояснювальний напис з підписами учасників. Клапани коробки заклеєно липкою стрічкою з написом «Національна поліція» та опечатано пломбами «NPU0401810» та биркою «NPU0401811».

Також у приміщенні № 2 на відстані близько 2,7 м від ближньої та 0,8 м від правої стіни на підлозі мається пара гумових калош чорного кольору. На правій з них є нашарування речовини бурого кольору. Калоші поміщено до картонної коробки з пояснювальним написом та підписами учасників. Клапани коробки опечатано бирками з написом «NPU0401812»та«NPU0404813». При подальшому огляді приміщення більше нічого виявлено не було.

Таким чином під час огляду виявлено та вилучено такі предмети:

- вирізку з ковдри речовиною бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту;

- змив речовини бурого кольору з приміщення № 1, який поміщено до паперового конверту;

- зішкріб зі стіни в приміщенні № 2, який поміщено до паперового конверту;

- ніж зі слідами речовини бурого кольору та волоссям, який поміщено до картонної коробки;

- пара калош чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено до картонної коробки.

До протоколу додано ілюстративну таблицю зображень (Т. 1 а.с. 155-170).

За змістом протоколу затримання від 21.01.2024 ОСОБА_5 було затримано о 22:15 год. 21.01.2024 у присутності захисника ОСОБА_6 , як особу, яку застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

Під час затримання слідчим, у присутності понятих ОСОБА_23 і ОСОБА_21 , проведено обшук затриманого ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено:

- куртку флісову темно-синього кольору, на якій на правому рукаві та на спині маються плями речовини бурого кольору, яку поміщено до сейф-пакета № РSР 4372237;

- штани спортивні сірого кольору, в області колін та в задній частині яких маються плями речовини бурого кольору, які поміщено до сейф-пакета № РSР 4372236;

- мобільний телефон «Redmi 10 2022» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із SІМ-картою з номером НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакета № GSU 1001573.

Гаманець з годинником передано захиснику.

За допомогою дистильованої води та марлевих тампонів зроблено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_5 . Указані тампони поміщено до двох згортків паперу та поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників, клапан якого заклеєно пломбою № NPU-0404352.

З лівої та правої рук ОСОБА_5 зроблено зрізи нігтьових пластин, які поміщено до двох паперових згортків та поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників, клапан якого заклеєно пломбою № NOPU-0404353.

Протокол містить помітку захисника ОСОБА_6 , що до протоколу не занесено запитання захисника (Т. 1 а.с. 171-174).

Відповідно до протоколу огляду місця події, що проводився з 10.30 год. до 11.25 год. 22.01.2024 у кімнаті прийому громадян ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_14 на підставі заяви про добровільну видачу надав працівникам поліції особисті речі військовослужбовця ОСОБА_4 , а саме:

- берці військові оливкового забарвлення, передня частина яких містить сліди речовини бурого кольору, зовні схожі на кров;

- штани військові піксельного забарвлення оливкового кольору з ремінцем, на передній і задній частині яких наявні плями рідини бурого кольору, зовні схожої на кров;

- нижня білизна оливкового кольору з плямами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров;

- флісова кофта оливкового кольору, на передній і задній частині якої наявні сліди рідини бурого кольору в області горла та лівого рукава;

- верхня частина нижньої білизни військова оливкового кольору, розрізана, на передній частині якої наявні плями речовини бурого кольору, зовні схожої на кров.

Указані речі ОСОБА_4 вилучені та поміщені до сейф-пакета № 4523337.

До протоколу додано фото таблиці зображень (Т.1 а.с.213-219).

Постановою слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_24 від 22.01.2024 вилучені в ході обшуку ОСОБА_5 та під час огляду місця події 22.01.2024 речі, а також особисті речі потерпілого ОСОБА_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (Т. 1 а.с. 180-181).

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.01.2024 по справі № 711/575/24 на указані речові докази накладено арешт (Т.1 а.с. 200-203).

На підставі постанови старшого слідчого-криміналіста відділу РЗПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_25 від 22.01.2024 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у підозрюваного ОСОБА_5 відібрано зразки букального епітелію та зразки папілярних візерунків пальців та долоней, що зафіксовано у протоколі отримання зразків (Т.1 а.с. 175, 175).

На підставі постанов слідчого від 29.01.2024 у потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 було відібрано біологічні зразки для проведення експертиз (Т.1 а.с.220-227).

Відповідно до змісту довідки КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ» Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області від 22.01.2024 ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні з 21.01.2024 з діагнозом: S11.2 Відкрита рана з ушкодженням глотки та шийного відділу стравоходу; D69.9 Геморагічний шок III ст.; Х99.0 Напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Лікування: оперативне лікування (Гемостаз. Ушивання рани глотки.) Відновлення ОЦК. Рекомендовано: перебування в умовах реанімаційного відділення (Т.1 а.с. 177).

За змістом висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 06.03.2024 № СЕ-19-24/7026-БД установлено генетичні ознаки зразків букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 (об`єкт № 1), і підозрюваного ОСОБА_5 (об`єкт №2), які наведено у таблиці результатів дослідження 1.1, додаток 1.

У піднігтьовому вмісті правої (об`єкт № 3) і лівої (об`єкт № 4) рук підозрюваного ОСОБА_5 , виявлено кров людини та клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено у таблиці результатів дослідження 1.1, додаток 1.

Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті правої (об`єкт № 3) і лівої (об`єкт № 4) рук підозрюваного ОСОБА_5 , є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 (об`єкт № 1), і зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 (Т.1 а.с.229-243).

Вартість указаної експертизи становить 4155,67 грн (Т.1 а.с.228).

За змістом висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 07.03.2024 № СЕ-19-24/7032-БД установлено, що на наданому на дослідження клинку ножа (об`єкти №№ 1, 2) виявлено кров людини та клітини з ядрами; на руків`ї ножа (об`єкт № 3) виявлено клітини з ядрами, крові людини не виявлено.

Установлено генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на клинку ножа (об`єкти №№ 1, 2) та клітин, виявлених на руків`ї ножа (об`єкт № 3), які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1, додаток 1.

Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на клинку ножа (об`єкти №№ 1, 2) збігаються між собою і збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених в об`єктах №№ 1, 2 та у зразку букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 складає 1,46 х 10~29. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, трапляється не частіше, ніж у 1 з 6,85 х 1028 осіб.

Походження крові та клітин, у об`єктах №№ 1, 2 від підозрюваного ОСОБА_5 виключається.

Генетичні ознаки, виявлені на руків`ї ножа (об`єкт № 3) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених в об`єкті № 3, та у зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 складає 7,83 х 10-31. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, трапляється не частіше, ніж у 1 з 1,28 х 1030.

Походження клітин у об`єкті № 3 від потерпілого ОСОБА_4 виключається (Т.1 а.с.246-253).

Вартість указаної експертизи становить 3510,15 грн (Т.1 а.с.245).

Висновком експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 31.01.2024 № 05-1-09/70 установлено, що кров потерпілого ОСОБА_4 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (Т.2 а.с.2-3).

Відповідно до висновку експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 31.01.2024 № 05-1-09/71 кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (Т.2 а.с.5-6).

Згідно з висновком експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-1-08/100 кров, знайдена на марлевому тампоні зі змивом з підлоги кімнати №1, належить особі(особам) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО і може належати як потерпілому ОСОБА_10 так і підозрюваному ОСОБА_5 (Т.2 а.с.8-10).

Відповідно до висновку експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-1-08/101 кров людини, знайдена на зішкрібі зі стіни в кімнаті №2 (об.№1) може походити від особи(осіб) з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном-В. Тому кров може походити від потерпілого ОСОБА_4 від підозрюваного ОСОБА_5 (Т.2 а.с.12-14).

Висновком експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від № 05-1-08/102 установлено, що антиген А, виявлений в слідах крові людини на відрізку тканини (об.№1), може походити від особи (осіб) з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном-В. Тому походження крові від потерпілого ОСОБА_4 та від підозрюваного ОСОБА_5 не виключається (Т.2 а.с.16-18).

Згідно з висновком експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-1-08/103 антиген А, виявлений в слідах крові людини на марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_5 (об.№№1,2), може походити від особи (осіб) з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном-В. Тому походження крові від потерпілого ОСОБА_4 та від підозрюваного ОСОБА_5 не виключається (Т.2 а.с.20-22).

Відповідно до висновку експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-1-08/104 антиген А, виявлений в слідах крові людини на гумовому взутті (об.№№1-6), може походити від особи (осіб) з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном-В. Тому походження крові від потерпілого ОСОБА_4 та від підозрюваного ОСОБА_5 не виключається (Т.2 а.с.24-26).

За змістом висновку експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-1-08/106 кров людини, знайдена в слідах на кофті флісовій (об`єкт № 7), може походити за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В. Тому походження крові від потерпілого ОСОБА_4 та від підозрюваного ОСОБА_5 не виключається.

Антиген А, виявлений в слідах крові людини на кофті флісовій (об`єкти №№ 1-6,8,9), на штанах (об`єкти №№ 10,11), може походити за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-В. Тому походження крові від потерпілого ОСОБА_4 та від підозрюваного ОСОБА_5 не виключається (Т.2 а.с.28-30).

Згідно з висновком експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-1-08/105 установлено, що кров людини знайдена в слідах на флісці (об`єкт № 2), на штанах (об`єкти №№ 6,7), може походити за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В. Тому походження крові від потерпілого ОСОБА_4 та від підозрюваного ОСОБА_5 не виключається.

Антиген А, виявлений в слідах крові людини на 3 флісці (об`єкт № 1), на футболці (об`єкти №№ 3,4), на штанах (об`єкти №№ 5,8), на кальсонах (об`єкти №№ 9,10), на трусах (об`єкт № 11), на парі берців (об`єкти №№ 12,13), на серветці (об`єкт № 14), може походити за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-В. Тому походження крові від потерпілого ОСОБА_4 та від підозрюваного ОСОБА_5 не виключається (Т.2 а.с.32-35).

Висновком судово-психіатричного експерта Черкаської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» від 28.02.2024 № 121 установлено, що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_5 ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і не виявляє, і при збереженості у нього емоційно-вольової сфери, інтелекту, пам`яті, критичних і прогностичних функцій він був здатен у вказаний період часу та здатен на теперішній час усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, може брати участь у слідчих діях та в судовому засіданні. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує (Т.2 а.с. 37-39).

Відповідно до висновку експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 20.03.2024 № 02-01/215 у ОСОБА_9 , згідно з даними медичної карти стаціонарного хворого, мали місце ушкодження: рана шиї зліва з пошкодженням трахеї, стравоходу, лицьового нерву.

Указані ушкодження виникли від дії гострого предмета з колото-ріжучими властивостями, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи, та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження є небезпечними для життя як в момент заподіяння, так і в своєму клінічному протіканні.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 , не могли утворитись від ударів руками чи ногами.

Локалізація рани шиї у ОСОБА_9 , доступна для нанесення її власною рукою.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 , могли виникнути за обставин, на які вказав ОСОБА_12 в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.01.2024 (Т.2 а.с.56-57).

Протоколом огляду предмета від 22.03.2024 зафіксовано огляд мобільного телефону «Redmi», який знаходився у сейф-пакеті № GSU1001573 (Т.2 а.с.58-64).

Висновком КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 39, складеним о 00.40 год 22.01.2024 зафіксовано, що на час огляду о 00.30 год. 22.01.2024 ОСОБА_5 перебував у стані гострого алкогольного сп`яніння (Т.1 а.с.178).

За змістом довідки КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ» Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області від 22.01.2024 ОСОБА_5 у приміщенні зазначеної медичної установи був оглянутий черговим лікарем та черговим лікарем-хірургом. Діагноз: 800.2 Інші поверхневі травми повіки та навколоочноямкової ділянки. Призначене лікування: ПХО рани навколоочноямкової ділянки (Т.1 а.с. 179).

Щодо завданих ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у ході бійки з ОСОБА_4 до матеріалів кримінального провадження долучено копії медичної документації (Т.1 а.с. 186-192). З урахуванням указаних довідок постановою старшого слідчого-криміналіста відділу РЗПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_25 від 22.01.2024 призначено судово-медичну експертизу щодо ступеню тяжкості завданих ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (Т.1 а.с. 182).

Висновком експерта КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 22.01.2024 № 02-01/71 установлено, що у ОСОБА_5 мали місце ушкодження: травма носу з переломом кісток носу, синець лівої навколоочної ділянки, рана в ділянці лівої брови, садна на лівій щоці та на лівому крилі носу, геморагічний забій м`яких тканин скроневої ділянки зліва, синець на лівій кисті та лівому променево-зап`ястковому суглобі, садно на правому ліктьовому суглобі, синець на грудній клітці зліва.

Указані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться:

- травма носу з переломом кісток носу, рана в ділянці лівої брови - до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- синець лівої навколоочної ділянки, садна на лівій щоці та на лівому крилі носу, геморагічний забій м`яких тканин скроневої ділянки зліва, синець на лівій кисті та лівому променево-зап`ястковому суглобі, садно на правому ліктьовому суглобі, синець на грудній клітці зліва - до категорії легких тілесних ушкоджень.

Виставлений в травмпункті діагноз: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», не підтверджений клінічною картиною травми та інструментальними методами дослідження і тому, згідно з п. 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу МОЗ України від 17.01.1995 № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», указаний діагноз при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не береться.

Можливість виникнення виявлених тілесних ушкоджень, у ОСОБА_5 , внаслідок ударів взутою ногою чи кистю руки, що затиснута в кулак не виключається.

Дати відповіді на запитання щодо можливого утворення травм через падіння неможливо через відсутність об`єктивних судово-медичних даних, а саме механізму падіння.

Виявлені в ОСОБА_5 тілесні ушкодження не характерні для виникнення від нанесення власноруч (Т.1 а.с. 183-184).

За змістом протоколу слідчого експерту від 22.01.2024, проведеного за участю свідка ОСОБА_12 , установлено таке: свідок ОСОБА_12 вказав, що 21.01.2024 близько 20 години 15 хвилин, коли він вийшов до кухонного приміщення за адресою: (не підлягає розголошенню), то ліворуч від нього, а саме біля раковини стояв ОСОБА_4 . Що саме він робив ОСОБА_12 точно вказати не може, оскільки не звернув на це уваги. Також на вході, зі сторони вулиці, в цей момент до кухонного приміщення зайшов ОСОБА_5 , який на той час мав тілесні ушкодження у вигляді підтьоків крові нижче носу. ОСОБА_5 , лайливо висловлюючись, пішов в напрямку до ОСОБА_9 , який на його зауваження відповідав у грубій формі. Після чого ОСОБА_5 підійшов до столу, який розташовано поруч та дещо ліворуч від раковини уздовж тієї ж стіни, біля якої знаходився ОСОБА_8 , взяв зі столу лівою рукою кухонний ніж, приблизними розмірами: довжиною близько 30-35 см., довжиною леза близько 22-25 см., ширина леза близько 4-5 см. та товщиною леза близько 1-3 мм. Ніж ОСОБА_5 утримував в лівій руці лезом в напрямку великого пальця руки, та одразу ж ривком наніс лезом ножа тичковий удар в область лівої сторони шиї ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_8 не встиг навіть відреагувати на дії ОСОБА_5 , лише незначною мірою притис голову до лівого плеча, а ОСОБА_5 витягнув ніж та почав відводити руку назад. При цьому ОСОБА_8 перебував в положенні стоячи обличчям до стіни та лівим боком повернутий в напрямку ОСОБА_5 , а ОСОБА_5 в цей час перебував в положенні стоячи обличчям до лівого боку ОСОБА_9 , та вони були на відстані приблизно 40-50 см. один від одного. З якою саме метою ОСОБА_5 відводив руку назад ОСОБА_12 вказати не може. Після чого ОСОБА_12 , з метою запобігання продовженню дій ОСОБА_5 , одразу схопив обвинуваченого двома руками за ліву руку, у якій останній утримував ніж, та утримував руку ОСОБА_5 доки він не випустив ножа. Після чого ОСОБА_12 відкинувши ніж в сторону, покликав на допомогу, при цьому утримуючи ОСОБА_5 за руку. ОСОБА_10 колеги одразу ж почали надавати невідкладну допомогу. Після вказаного ОСОБА_12 викликав працівників швидкої допомоги. Коли через декілька хвилин ОСОБА_12 виходив з приміщення щоб зустріти медиків, то до приміщення зайшов ОСОБА_5 з медичною сумкою. При цьому ОСОБА_5 не підпускали до потерпілого, з метою уникнення подальшого конфлікту. Де до цього часу перебував ОСОБА_5 ОСОБА_12 вказати не може, оскільки не звернув на це уваги. Можливо він ходив за медичною сумкою.

Під час слідчого експерименту було виготовлено носій інформації, який додано до протоколу та оглянуто в судовому засіданні 19.06.2024 (Т.1 а.с.193-195).

ОСОБА_5 22.01.2024 звертався до старшого слідчого-криміналіста відділу РЗПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_25 з письмовою заявою про вчинення ОСОБА_4 відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 246-1 КК України (Т.1 а.с.207).

Указану заяву 24.01.2024 слідчим направлено для розгляду до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Черкаси) Територіального управління розташованого у місті Києві ДБР, про що повідомлено ОСОБА_5 (Т.1 а.с. 208, 209).

Ураховуючи, що станом на 05.02.2024 була відсутня інформація щодо внесення відомостей в ЄРДР за заявою ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2024 по справі № 711/971/24 задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого-криміналіста відділу РЗПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_25 щодо невнесення відомостей в ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 22.01.2024. Слідчого зобов`язано розглянути подану ОСОБА_5 заяву (Т.1 а.с. 210-211).

Листом слідчого від 06.02.2024 повторно повідомлено ОСОБА_5 , що його заяву направлено для розгляду до відповідного відділу ДБР. При цьому зазначено, що внести інформацію в ЄРДР за ч. 5 ст. 246-1 КК України немає можливості, оскільки така стаття відсутня в КК України (Т.1 а.с.212).

Відповідно до змісту протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26.03.2024 підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_6 26.03.2024 надано доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000032 в 2 томах - том 1 на 257 аркушах, том 2 на 103 аркушах.

2.13. Дослідження речових доказів.

У судовому засіданні були надані для дослідження речові докази - ніж. Цей ніж був впізнаний свідком ОСОБА_12 як той, яким обвинувачений наніс удар потерпілому.

2.14. Показання обвинуваченого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованому обвинуваченні визнав частково. Так, ОСОБА_5 повідомив, що в день події, близько 18-19 години вечора, випив дві 100 грамові чарки коньяку. Перебування у стані сп`яніння не заперечує. Пізніше, у вечірній час 21.01.2024 він готувався до сну та вирішив переглянути отриманні ним для використання в роботі документи щодо проходження військовослужбовцями ВЛК. Однак не виявив цих документів у своїх речах. Оскільки перед цим він бачив, що зі сторони його кімнати йшов ОСОБА_4 , обвинувачений підійшов до нього та запитав чи не брав потерпілий його речі. ОСОБА_4 відповів йому у грубій формі, унаслідок чого виник словесний конфлікт, який переріс у бійку. Бійка відбувалася на вулиці біля входу в приміщення розташування частини. Обвинувачений не бачив інших осіб, які могли бути свідками цієї бійки. Потерпілий збив обвинуваченого з ніг, після чого ОСОБА_5 опинився у положенні лежачи на землі. Потерпілий ОСОБА_4 бив лежачого ОСОБА_5 ногами, зламав обвинуваченому ніс. ОСОБА_5 стверджує, що ймовірно на певний період він втратив свідомість. Коли обвинувачений прийшов до тями ОСОБА_4 на вулиці вже не було. Обвинувачений пішов до приміщення та зайшов на кухню щоб вмитися. ОСОБА_4 вже був на кухні, стояв біля рукомийника. ОСОБА_5 також підійшов до рукомийника та відштовхнув потерпілого лівою рукою за плече, розмовляти з ним не хотів. Однак потерпілий ударив обвинуваченого кулаком у скроню. У цей час обвинувачений схопив перше що йому попалося під руку - ніж на столі, та вдарив цим ножем потерпілого. Обвинувачений спеціально не обирав ні чим бути, ні куди саме бити, до такого нападу не готувався. ОСОБА_5 пояснив, що коли замахувався на ОСОБА_4 , хотів лише налякати його, спеціально йому в шию він не цілився, наміру завдати непомірної шкоди не мав. Обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що здійснював самозахист, оскільки потерпілий ОСОБА_4 за кілька хвилин до цього його побив та зламав обвинуваченому ніс. Що відбувалося після того, як обвинувачений вдарив потерпілого ножем ОСОБА_5 достеменно не пам`ятає. Повідомив, що побачив, як потерпілий тримається рукою за шию. З рани текла кров.

Обвинувачений побіг в свою кімнату за медичною сумкою та повернувся до ОСОБА_4 , якому в сусідній з кухнею кімнаті надавали допомогу інші військовослужбовці. Обвинуваченого не допустили надавати допомогу потерпілому, однак бинтами саме з його сумки робилася перев`язка. Де потім ділася його медична сумка обвинувачений не знає.

Незабаром приїхали швидка медична допомога, яка забрала, яка забрала ОСОБА_4 , та працівник поліції, які складали якісь документи та затримали обвинуваченого.

У цей вечір спільно з потерпілим обвинувачений алкогольні напої не вживав. Водночас, зазначив, що потерпілий ОСОБА_4 також перебував у стані алкогольного сп`яніння та імовірно вживав ще якісь речовини, оскільки поведінка потерпілого не відповідала обстановці. Обвинувачений старший за потерпілого. У колективі обвинувачений мав нормальні стосунки з усіма, у тому числі з потерпілим.

Після затримання ОСОБА_5 повезли у відділок поліції. На час бійки він був у цивільному одязі. Поліцейські попросили зняти цей одяг. Товариш обвинуваченого ОСОБА_26 привіз йому інший одяг - форму.

Щодо механізму нанесення удару обвинувачений зазначив, що має декілька дефектів лівої руки, у зв`язку з чим йому важко тримати ніж у цій руці. Тому він стверджував, що на момент нанесення удару потерпілому, він тримав ніж у правій руці.

Обвинувачений розуміє, що рана у потерпілого виникла внаслідок саме його дій. Матеріальної допомоги обвинувачений потерпілому не надавав оскільки перебував під вартою та йому було заборонено спілкуватися з потерпілим. Також він не мав заробітку, тому і допомогти не було чим.

Обвинувачений зазначив, що негативно ставиться до свого вчинку. Вважає, що потрібно було по іншому зреагувати на грубість потерпілого та не загострювати конфлікт.

2.15. Позиція захисника ОСОБА_6 .

Захисник звертав увагу на неналежне та необ`єктивне здійснення досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні.

Так, під час досудового розслідування захисник звертався до старшого слідчого-криміналіста відділу РЗПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_25 з клопотанням від 04.03.2024 про проведення таких слідчих дій у кримінальному провадженні:

1. Здійснити допит підозрюваного ОСОБА_5 з приводу пред`явленої йому підозри.

2. Здійснити одночасний допит підозрюваного з потерпілим ОСОБА_4 та з свідком ОСОБА_12 .

3. Провести слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_5 із залученням судово-медичного експерта на місці події.

4. Здійснити тимчасовий доступ до медичних документів ОСОБА_5 , які стосуються тілесних ушкоджень отриманих ним 21.01.2024.

5. На підставі медичних документів призначити та провести судово-медичну експертизу підозрюваного ОСОБА_5 з метою встановлення характеру, локалізації, механізму утворення та тяжкості отриманих тілесних ушкоджень (Т.2 а.с.46).

За змістом повідомлення слідчого від 08.03.2024 № 3690/1/24-51-24 клопотання ОСОБА_6 задоволено, однак фактично воно виконано не було.

Протоколом від 14.03.2024 зафіксовано, що від проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та спеціаліста - начальника відділу кримінального забезпечення СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_27 , підозрюваний відмовився, що також зафіксовано на носії інформації, який долучено до протоколу (Т.2 а.с. 48-51).

Однак під час судового розгляду захисник зазначив, що у клопотанні від 04.03.2024 він просив провести слідчий експеримент з підозрюваним із залученням судово-медичного експерта, а не спеціаліста. І хоча слідчий клопотання задовольнив, однак судово-медичного експерта не залучив.

Захисник стверджував, що під час досудового розслідування він звертався до прокурора з клопотанням про відсторонення слідчого ОСОБА_25 від проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 (Т.2 а.с. 65), однак відповіді не отримав.

У судовому засіданні прокурор надав докази того, що постановою прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 від 07.03.2024 у задоволенні клопотання захисника відмовлено. Листом від 07.03.2024 № 578вих-24 указану постанову направлено захиснику ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_6 звернув увагу суду на те, що відомості в ЄРДР внесені через дві години після події, проте слідчий вже кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України - найтяжчою із можливих в даному випадку кваліфікацій.

Проте, на думку захисника дії обвинуваченого в даному випадку можна було кваліфікувати і за іншими статтями Кримінального кодексу України.

Так, дії обвинуваченого можуть підпадати під диспозицію ч. 1 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження); ст. 124 КК України (умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони); ст. 128 КК України - необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При цьому захисник зазначив, що суд має право в процесі ухвалення вироку самостійно змінити кваліфікацію діянь обвинуваченого, однак в даному випадку для цього відсутні правові підстави, оскільки сторона захисту не захищалася від іншого обвинувачення в межах розгляду цієї справи.

З огляду на викладене захисник ОСОБА_6 просив постановити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 виправдувальний вирок.

2.16. Висновки суду щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Сторона обвинувачення обвинувачувала ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України - закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Верховний суд у рішенні від 23.06.2020 у справі №159/3738/16-к зазначив, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Касаційний кримінальний суд ВС у постанові від 09.10.2018 у справі №760/4968/15-к навів ознаки розмежування злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та ч.1 ст.121 КК України.

Так, з системного аналізу закону випливає, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи. Порушення цієї вимоги породжує серйозні помилки щодо кваліфікації злочину.

Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів, і бажання вчинення злочинного діяння - щодо формальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.

Згідно з ч.1 ст.15 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала небхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

З досліджених судом доказів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує, що хоча і діяв умисно, проте не бажав настання смерті потерпілого. Суд установив, що після того, як потерпілий отримав поранення у шию, відчувши сильний біль він схопився за шию та жодного опору нападнику не вчиняв. Більше того, його стан і не дозволив би такий опір вчинити.

Як свідки, так і потерпілий з обвинуваченим стверджували, що між останніми хоч і виникали іноді конфліктні ситуації, однак відносини не виходили за межі нормальних службових взаємовідносин. Жодних погроз обвинувачений потерпілому не висловлював. Перша бійка між ними сталася безпосередньо перед інкримінованою подією. Під час цієї бійки потерпілий ОСОБА_4 наніс обвинуваченому тілесні ушкодження, у тому числі зламав ніс.

Після цього в приміщенні кухні вже обвинувачений ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 удар ножем у шию. При цьому ніж лежав на столі біля місця події та був у вільному доступі. Обвинувачений спеціально цього ножа не приносив, тобто до вбивства не готувався. З досліджених доказів достеменно встановлено, що метою перебування обвинуваченого в приміщенні кухні було вмивання свого обличчя від крові після бійки, а не вбивство потерпілого ОСОБА_4

Єдиний очевидець події - свідок ОСОБА_12 - стверджує, що після нанесення удару ножем обвинувачений ОСОБА_5 цей ніж легко віддав свідку, інших спроб нанесення ударів ножем обвинувачений не вчиняв. Ураховуючи, що потерпілий фактично не захищався від ударів ножем, а свідок перебував приблизно на відстані 3 метри від обвинуваченого та потерпілого, слід дійти висновку, що ОСОБА_5 мав можливість нанести ще один чи кілька ударів до того, як свідок ОСОБА_12 дістанеться до нього.

Отже помилковим є твердження сторони обвинувачення що обвинувачений ОСОБА_5 мав прямий умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_4 . Такий висновок підтверджується і тим, що після нанесення удару ножем ОСОБА_5 приніс свою медичну сумку з метою надання потерпілому першої медичної допомоги. Однак інші присутні на місці події військовослужбовці не допустили ОСОБА_5 до потерпілого для надання останньому медичної допомоги.

Крім того, майже всі свідки зазначили, що не могли передбачити такий розвиток подій, а саме те, що ОСОБА_5 може завдати удар ножем ОСОБА_4 , оскільки між останніми хоч періодично виникали конфлікти, однак відносини не виходили за межі нормальних службових взаємовідносин.

Ураховуючи наведене слід дійти висновку, що ОСОБА_5 об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, припускав, що нанесеним ним ударом ножа потерпілому буде заподіяно проникаюче ножове поранення, отже обвинувачений передбачав можливість настання наслідків у виді завдання будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. Тобто він діяв із неконкретизованим (невизначеним, непрямим) умислом на заподіяння тілесних ушкоджень.

При цьому суд також враховує і поведінку потерпілого, яка передувала вчиненню кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки начальника караулу, сам перебував у стані сп`яніння, безпосередньо перед кримінальним правопорушенням брав участь у бійці з обвинуваченим та наніс останньому низку тілесних ушкоджень, у тому числі зламав ніс.

Указані дії обвинуваченого ОСОБА_5 повністю охоплюються диспозицією ч. 1 ст.121 КК, а саме завдання умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

При цьому суд звертає увагу, що досліджені судом матеріли справи не дають підстав кваліфікувати дії обвинуваченого за іншими статтями кримінального кодексу україни, у тому числі статтями 124 та 128 КК України.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З огляду на вказане суд вважає за необхідне змінити правову кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України. Указане покращує становище обвинуваченого.

ІІІ. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

Відповідно до довідок КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 01.02.2024 № 977 ОСОБА_5 за психіатричною та наркологічною допомогою до вказаної лікувальної установи не звертався.

ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

До матеріалів кримінального провадження долучено документи, що підтвердження проходження ОСОБА_5 військової служби.

За змістом службової характеристики ОСОБА_5 характеризується посередньо.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

В обвинувальному акті вказано про відсутність обставин, які пом`якшують покарання, а також вказано про наявність обставини, яка обтяжує покарання (перебування у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком № 39 від 22.01.2024).

Суд погоджується з такою позицією сторони обвинувачення.

Разом з тим, при оцінці поведінки обвинуваченого суд враховує, що останньому перед інкримінованою подією потерпілий завдав низку тілесних ушкоджень на вулиці, у тому числі зламав ніс, а потім потерпілий продовжив ображати обвинуваченого в приміщенні кухні безпосередньо перед завданням ОСОБА_5 удару ножем.

V. Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50,65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, особу винного, який характеризується посередньо, бере до уваги відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання. Також судом враховано взаємини сторін безпосередньо перед вчиненням інкримінованого злочину та провокуючу поведінку потерпілого. Суд бере до уваги, що після вчинення інкримінованого правопорушення обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягався, продовжує службу в складі ЗСУ.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі строком п`ять років. На переконання суду виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, з визначенням іспитового строку в три роки.

Суд дійшов висновку, що саме такий захід впливу на засудженого є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

На даний час щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосований. Обвинувачений був затриманий 21.01.2024 в порядку ст. 208 КПК України. За ухвалами слідчого судді до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 23.01.2024 до 16.04.2024. Отже період з 21.01.2024 до 16.04.2024 слід рахувати як строк попереднього ув`язнення.

Прокурор просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскільки суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.

Процесуальні витрати складаються з вартості проведених судових експертизи у загальному розмірі 30914,32 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. При цьому суд дійшов висновку про скасування арешту, накладеного на речові докази ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.01.2024 по справі № 711/575/24.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 21.01.2024 до 16.04.2024.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 3 (три) роки іспитового строку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.09.2020 № 337, упродовж іспитового строку на ОСОБА_5 покласти обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації чи особи, уповноваженої контролювати поведінку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням;

- повідомляти уповноважений орган (особу) про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації чи особи, уповноваженої контролювати поведінку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у виді витрат на проведення судових експертиз у загальному розмірі 30914,32 (тридцять тисяч дев`ятсот чотирнадцять грн 32 коп) грн.

Речові докази:

- вирізку з ковдри, змив речовини бурого кольору, зішкріб зі стіни в приміщенні № 1, ніж зі слідами речовини бурого кольору, пару калош чорного кольору, змиви з лівої та правої рук ОСОБА_5 , зрізи нігтьових пластин з лівої та правої рук Олійника K.L, зразок букального епітелію ОСОБА_5 , дактилокарту ОСОБА_5 , зразок рідкої крові ОСОБА_9 , зразок букального епітелію ОСОБА_9 , зразок букального епітелію ОСОБА_9 , зразок крові ОСОБА_5 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області - знищити;

- куртку флісову, штани спортивні ОСОБА_5 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області - повернути власнику,

- пару берців, нижню білизна, фліску, штани ОСОБА_9 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області - повернути власнику;

- мобільний телефон «Redmi 10 2022» з SIM-картою, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- гаманець з годинником, які передано на зберігання захиснику ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні власника ОСОБА_5 ;

- медична картка стаціонарного хворого № 477 ОСОБА_9 , яка передана на зберігання до КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» - залишити у розпорядженні медичної установи.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку, з подальшим врученням сторонам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

СуддяОСОБА_1