Справа № 601/2294/24
Провадження № 1-кс/601/711/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременець в режимі відеоконференції клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

До Кременецького районного суду Тернопільської області від представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про скасування арешту майна.

В обгрунтування клопотання вказано, що 25.07.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000019 від 15.04.2024 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду від 30.07.2024 накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3 . Зазначає, що арешт на вказане майно підозрюваного ОСОБА_3 накладено з тих причин, що санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна і арешт накладено з метою забезпечення можливої в майбутньому конфіскації майна. 09.10.2024 із кримінального провадження №0000019 від 15.04.2024 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування №0000460 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України. 08.10.2024 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КПК України.

Вказує, що санкція ч.1 ст.368 КК України не передбачає конфіскації майна, як можливого покарання а тому вважає, що на даний час в подальшому застосуванні арешту належного підозрюваному ОСОБА_3 житлового будинку відпала потреба.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000019.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти клопотання.

При вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для скасування арешту майна, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 15.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задоволено. Накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), зокрема на житловий будинок, загальною площею 115 м2, №16955009, що знаходиться по адресі АДРЕСА_1 , з позбавленням права розпорядження та відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Згідно ухвали про арешт від 30.07.2024 (справа № 601/2294/24) арешт на майно накладено з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ст.317 ЦК України право власності складається з 3-х правомочностей: право володіння, право користування і право розпорядження майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинили суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Цією ж нормою КПК України передбачено,що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого їх захисника і законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204,209-1,210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1,364-1,365-2 цього Кодексу.

Згідно із ч.1ст.96-2КК України,спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші,цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення,крім тих,що повертаються власнику (законному володільцю), а уразі, коли його не встановлено, -переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Судом встановлено, що на момент постановлення ухвали слідчого судді від 30 липня 2024 року, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000019 від 15.04.2024 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Однак, в подальшому, а саме 08 жовтня 2024 року ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000460 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру, відповідно до якого він підозрюється у вчиненні лише кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Таким чином, мета накладення арешту відповідно до ухвали слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року, а саме забезпечення спеціальної конфіскації, відпала, у зв`язку з чим слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року у справі №601/2294/24, а саме на житловий будинок, загальною площею 115 м2, №16955009, що знаходиться по адресі АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 174, 337 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду від 30 липня 2024 (справа № 601/2294/24) яке належить підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), зокрема на житловий будинок, загальною площею 115 м2, №16955009, що знаходиться по адресі АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1