УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі колегії:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №000757 від 22.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України

в с т а н о в и в :

До Богунського районного суду м. Житомира надійшло вказане кримінальне провадження, за яким ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свою позицію обґрунтував тим, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 15.09.2024, а ризики, передбачені п. 1, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, що були підставою для обрання даного запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а тому, посилаючись на вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів.

Обвинувачений та його захисник не погодились із підсудністю даної справи Богунському районному суду м. Житомира та просили направити справу до Верховного Суду для вирішення питання про передачу справи до Малиновського районного суду м.Одеси, а щодо продовження строку запобіжного заходу - висловили свої заперечення, оскільки прокурором не надано доказів наявності ризиків та просили змінити запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що є всі правові підстави призначити по даному кримінальному провадженню судовий розгляд на підставі обвинувального акту, відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження або його призупинення не вбачається. Обвинувальний акт складений відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Дане кримінальне провадження підсудне Богунському районному суду м. Житомира, оскільки відповідно до змісту обвинувального акту останній за часом епізод було виявлено на території Богунського району міста Житомира, а тому в силу вимог ч.1 ст.32 КПК України розгляд має здійснюватися даним судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. За таких обставин не можна погодитися із доводами сторони захисту про необхідність направлення справи до Верховного Суду для вирішення питання про передачу справи до Малиновського районного суду м.Одеси.

Судовий розгляд зазначеного кримінального провадження має проводитися колегіально у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні з викликом прокурора, обвинуваченого та захисника.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування обвинуваченому обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою, який останньою ухвалою слідчого судді було продовжено до 15.09.2024р.

Частиною 3 ст.315 КПК України передбачено, що час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацію майна, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може вжити активних дій для переховування від суду, у зв`язку із чим суд вважає, що існує розумний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду.

Також у випадку перебування на волі обвинуваченого залишаються реальні ризики для перешкоджання кримінальному провадженню шляхом контактування з іншими спільниками, всі точні дані про яких ще не встановлено.

Крім того, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 здійснював свою протиправну діяльність неодноразово в різних частинах України, що може свідчити про тривале існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинити нове кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Згідно з частиною 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, зокрема передбаченого статтею 111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та приписи вищевказаної статті не передбачають обрання альтернативного запобіжного заходу, тому відсутні підстави для застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, на чому наполягає сторона захисту. При цьому, наявні на цей момент характеризуючи дані про особу ОСОБА_5 неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від явки суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином або продовження вчинення злочину.

Абзацом 8 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого статтею 111 Кримінального кодексу України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу на теперішній час не зменшились, обраний запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє продовжити йому строк тримання під вартою та відповідає характеру і тяжкості діяння, в якому він обвинувачується.

3. Відповідно до вимог п.12 ч.1 ст. 537 КПК України суд має право вирішити питання про переведення обвинуваченого з слідчого ізолятора, у зв`язку з розглядом справи в суді.

Як встановлено судом, на даний час обвинувачений ОСОБА_5 утримується в Київському слідчому ізоляторі. З метою забезпечення процесуального права обвинуваченого бути присутнім в залі судового засідання при розгляді даної справи, суд дійшов до висновку про переведення обвинуваченого ОСОБА_5 з Київського слідчого ізолятора до ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» у зв`язку з розглядом справи в суді.

Керуючись ст. 315, 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №№000757 від 22.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду №4Б4 м. Житомира на 11.09.2024 о 15 годині 00 хвилин.

Розгляд кримінального провадження проводити колегіально у складі трьох професійних суддів у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого та захисника.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів до 04.11.2024 включно.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевести з Київського слідчого ізолятора до ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

Копію ухвали для виконання направити до Київського слідчого ізолятора та для відому до ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

В частині запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_1