ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 642/ 5416 /24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 1060 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: невнесення відомостей в ЄРДР
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора та без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого заявника ОСОБА_6 , належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 16.09.2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги військової частини НОМЕР_1 , від імені якої діє командир ОСОБА_6 , на бездіяльність Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР згідно повідомлення в/ч НОМЕР_1 за вих. №4992 від 02.09.2024 про вчинення солдатом ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ст. 408 КК України.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді представник військової частини ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та зобов`язати службових осіб другого СВ ( з дислокацією в м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР, зазначені у заяві (повідомленні) за вих.№4993 від 02.09.2024 року, відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ст.408 КК України, яке вчинив солдат ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що 11.07.2024 року було виявлено, що солдат ОСОБА_7 не з`явився до військової частини НОМЕР_1 з щорічної відпустки до місця дислокації військової частини в АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, за даним фактом військовою частиною до ТУ ДБР у м. Полтаві за вих. №4992 від 02.09.2024 року направлено заяву (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення. Заява (повідомлення) отримано адресатом 04.09.2024 року.

На думку представника, наявність в діях зазначеного військовослужбовця ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 КК України, підтверджується матеріалами службового розслідування, наданими органу досудового розслідування разом із вищенаведеною заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначений ст.214 КПК України строк, закінчився 05.09.2024 року, однак, станом на 09.09.2024 року відомості внесені не були, ТУ ДБР не повідомило військову частину ані про отримання, ані про реєстрацію зави (повідомлення) за вих. №4992 від 02.09.2024 року про внесення відомостей до ЄРДР.

09.09.2024 року військова частина звернулась до слідчого судді зі скаргою, проте, суд, на думку представника, матеріали заяви з органу досудового розслідування не витребував, обставин та мотиви, з яких слідчий дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, не досліджував та прийняв передчасне рішення, відмовивши у задоволенні скарги.

Представник вважає, що в чинному законодавстві відсутня норма щодо обов`язкового направлення повідомлення про злочин певним чином, із зазначенням в описі вкладення повного змісту направленого, а тому, посилання слідчого судді на те, що поштової квитанції про відправку повідомлення про злочин разом з матеріалами службового розслідування, не достатньо, вважає безпідставними.

Як зазначає представник, командування військової частини НОМЕР_1 направило до органів досудового розслідування не просто повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а долучило до нього матеріали службового розслідування, проведеного відповідно до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, в яких в повній мірі зафіксовано вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, які містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України та фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, що є критерієм для внесення цього факту до Єдиного реєстру досудових розслідувань В матеріалах службового розслідування наявні фактичні докази, що підтверджують реальність конкретної події злочину ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), що вказує на те, що цей факт має бути обов`язково внесений в ЄРДР.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заявник та прокурор в судове засідання не з`явились, були відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України належним чином повідомлені про дату та час та місце розгляду справи.

В апеляційній скарзі заявник просив справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді за відсутністю заявника та прокурора, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що до суду 09.09.2024 року надійшла скарга військової частини НОМЕР_1 , в особі ОСОБА_6 , на бездіяльність Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР згідно повідомлення в/ч НОМЕР_1 за вих. №4992 від 02.09.2024 про вчинення солдатом ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ст. 408 КК України

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 11.07.2024 року було виявлено, що солдат ОСОБА_7 не з`явився до військової частини НОМЕР_1 з щорічної відпустки до місця дислокації військової частини в АДРЕСА_1 , що відповідає ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 КК України. За вказаним фактом військовою частиною 02.09.2024 року було направлено до ТУ ДБР у м. Полтаві за вих. №4992 від 02.09.2024 року заяву (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення. Заява(повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення отримано адресатом 04.09.2024 року. Оскільки, станом на 09.09.2024 року відомості внесені не були, ТУ ДБР не повідомило військову частину ані про отримання, ані про реєстрацію зави (повідомлення) за вих. №4992 від 02.09.2024 року про внесення відомостей до ЄРДР, представник військової частини просив суд зобов`язати службових осіб другого СВ ( з дислокацією в м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР, зазначені у заяві (повідомленні) за вих.№4993 від 02.09.2024 року, відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ст.408 КК України, яке вчинив солдат ОСОБА_7 .

Відмовляючи представнику військової частини у задоволенні його скарги на бездіяльність, слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст.303 КПК України, якою передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, якою передбачено підстави внесення відповідних відомостей слідчим, прокурором до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Дослідивши зміст скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для внесення даних про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відсутні., оскільки заявником не надано, копії заяви, з якою заявник звертався до ТУ ДБР в м. Полтаві, а також не надано докази відправлення саме цієї заяви, у зв`язку з чим, не надається можливим встановити, чи ця заява містить об`єктивні дані, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України, чи така заява містила вимогу щодо внесення відомостей до ЄРДР, що було би підставою вважати таку заяву військової частини НОМЕР_1 саме заявою про кримінальне правопорушення, в розумінні пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України.

Слідчий суддя дійшов такого висновку, виходячи з наданого до матеріалів скарги, заявником, супровідного листа в/ч НОМЕР_1 за №4992 від 02.09.2024, згідно якого на адресу ТУ ДБР в м. Полтаві надсилаються матеріали службового розслідування відносно військовослужбовця ОСОБА_7 для прийняття рішення, а також долученої копії квитанції з Укрпошти, у якій відсутній опис листа із переліком, відправленої кореспонденції на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві за вказаним номером ТТН.

При цьому, слідчий суддя, дослідивши додані до скарги матеріали, виявив відсутність копії самої заяви, яка була направлена заявником до ТУ ДБР про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 із зазначенням обставин його вчинення, дати, інших необхідних даних.

Враховуючи відсутність заяви, з огляду на те, що невнесення відомостей до ЄРДР із заяв, які за своєю суттю не є заявами про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги ОСОБА_6 .

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ретельно дослідивши зміст скарги, первинно поданої ОСОБА_6 до суду першої інстанції (а.с.1-5), а також доводів апеляційної скарги та зміст доданого до апеляційної скарги супровідного листа на адресу Керівника ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві від 02.09.2024 року за вих.№499 та коппі поштового відправлення №4991 від 02.09.2024 року, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, щодо відсутності підстав для задоволення вимог представника військової частини, виходячи з того, що в доданих до скарги додатках, відсутня сама заява (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18, в межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР . При цьому, вимогами п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 передбачено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Наявність відомостей про направлення матеріалів службової перевірки та відсутність самої заяви (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення, позбавляє апеляційний суд процесуальних підстав вважати це відправлення саме заявою про злочин, оскільки з доданих скаржником додатків неможливо встановити, що саме було направлено заявником до ТУ ДБР та чи було це саме заявою про вчинення кримінального правопорушення, чи містила така заява вимогу про внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому, колегія суддів наголошує, що невнесення відомостей до ЄРДР із заяв, які за своєю суттю не є заявами про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Слід зазначити, що при зверненні з апеляційною скаргою, представник заявника також не додав копії самої заяви (повідомлення), поданої ним до ТУ ДБР, що позбавляє процесуальної можливості оцінити відомості, викладені в ній та надати їм правову оцінку.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За таких обставин, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимог ОСОБА_6 , виходячи з фактичного змісту відомостей, які є наявними в судовому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 законним і обґрунтованим і підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 16.09.2024 року про відмову у задоволенні скарги військової частини НОМЕР_2 , від імені якої діє командир ОСОБА_6 на бездіяльність Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого в м. Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника заявника залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3