Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9299/24
Провадження № 1-кп/644/892/24
В И Р О К

іменем України

14 листопада 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за № 0002233 від 05.09.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп?янськ, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, військовозобов?язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 03.09.2024 року у денний час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись у лісосмузі поблизу сел. Шевченкове Куп?янського району, Харківської області, у лісопосадці, за межами населеного пункту, точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, знайшов пороховий заряд ПГ-9П, який містить вибухову речовину. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що знайдений ним предмет містить вибухову речовину, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, діючи умисно та протиправно, без передбаченого законом дозволу на носіння та зберігання вибухових речовин, порушивши вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з бойовими припасами, забрав собі пороховий заряд ПГ-9П, тим самим незаконно придбав його, приніс з собою та залишив його на території домоволодіння за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де умисно та протиправно став зберігати його без передбаченого законом дозволу.

04.09.2024 близько 11години 20 хвилин, більш точний час встановити в ході досудового розслідування, не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись у гаражі за місцем свого фактичного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 вирішив розпиляти за допомогою болгарки пороховий заряд ПГ-9П, який містить вибухову речовину, однак останній вибухнув у нього у руці.

В подальшому працівниками правоохоронних органів, 04.09.2024 в період часу з 15 години 30 хвилин до 16 години 00 хвилин під час проведення огляду домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 виявили та вилучили частину порохового заряду ПГ-9П після вибуху, який до підриву містив заряд метальної вибухової речовини, згідно висновку вибухотехнічної експертизи №CE-19/121-24/26855 від 18.10.2024.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені вище. Не оспорював, що 03.09.2024 у денний час знайшов у лісосмузі поблизу сел. Шевченкове пороховий заряд ПГ-9П та забрав його, приніс до дому. 04.09.2024 достовірно знаючи, що знайдений ним предмет містить вибухову речовину, у гаражі за місцем свого проживання вирішив розпиляти за допомогою болгарки пороховий заряд ПГ-9П, який містить вибухову речовину, однак останній вибухнув у нього у руці. При цьому, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, зазначивши, що положення та наслідки судового розгляду в зазначеному порядку йому зрозумілі. Пояснив, що щиро кається у скоєному та просить не карати його суворо.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, суд за згодою прокурора, обвинуваченого і у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та суд упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд згідно ст. 67 КК України визнає вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжкимособу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини скоєння кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а також думку прокурора, який пропонував призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, вважає що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

Призначення даного виду покарань буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим і співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню.

Враховуючи поведінку обвинуваченого, який свою вину не заперечував, жалкує про вчинене, засуджує свої дії та просить надати можливість виправитись без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, на думку суду, вказане свідчить про усвідомлення протизаконності вчинених ним злочинних дій.

За правилами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Реалізація даної норми становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності вказують на можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З урахуванням наведених вище обставини в їх сукупності, та з огляду на те, що обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства і така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави судові витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/121-24/26855 від 18.10.2024 в розмірі 7959,00 грн.

Питання щодо долі речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати понесені за проведення Харківським науково-дослідним експертно криміналістичним центром МВС України судової вибухово-технічної експертизи № CE-19/121-24/26855 від 18.10.2024 в розмірі 7959,00 грн.

Речові докази, а саме: частину порохового заряду ПГ-9П після вибуху, після набрання вироком законної сили знищити.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1