Справа № 591/2940/21
Провадження № 1-кп/591/210/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,розглянувши клопотання прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернулася із зазначеним клопотанням, яке в судовому засіданні підтримала та мотивувала тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України та існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює суворість міри покарання, допускав неналежну процесуальну поведінку під час судового розгляду, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків; у справі встановлено ряд свідків, на яких ОСОБА_4 може впливати з метою уникнення відповідальності, тому належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, пояснив, що ухилявся від явки до суду за рекомендаціями попереднього захисника ОСОБА_9 , однак після того, як опинився під вартою, розірвав з нею договір; не усвідомлював наслідків неявки в судові засідання; заставу, яка була застосована до нього попередньо як запобіжний захід, звернув добровільно на користь ЗСУ після початку вторгнення рф.

Захисник просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з огляду на необґрунтованість ризиків та дієвість більш м`яких запобіжних заходів у минулому. Зазначив, що доказів наміру перетнути кордон прокурором не надано, ОСОБА_4 домовився про зустріч зі знайомим з Молдови в м.Крижополі для отримання ліків для бабусі, які в Україні не продаються; не прибував в судові засіданні за рекомендаціями попереднього захисника; звернення застави в дохід держави свідчить про його добросовісність та готовність співпрацювати.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, приходжу висновків про необхідність його задоволення.

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження 0000190 від 04.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 317 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду від 16.06.2024 до ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно усталеної судової практики ЄСПЛ висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та обвинуваченої особи (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

Що стосується існування ризиків, то ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Так, при встановленні існування ризику переховування від суду слід врахувати встановлені при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 ті обставини, що останній не має офіційних та стабільних джерел доходів, міцних сімейних зв`язків, в судовому засіданні 16.06.2024 повідомив суду адресу реєстрації та фактичного місця проживання АДРЕСА_1 , тоді як в судовому засіданні 05.08.2024 надав договір оренди житла від імені ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , та зазначив, що проживав там до затримання, тобто знов повідомив суду інформацію, яка не відповідає дійсності щодо його фактичного місця проживання.

Крім того, ОСОБА_4 з листопада 2023 року почав порушувати процесуальні обов`язки обвинуваченого, перестав прибувати до суду, не повідомляв суд про зміну місця проживання чи роботи, ігнорував будь-яке спілкування з судом, переховувався від суду та був виявлений на прикордонній території у Вінницькій області після оголошення його в розшук та надання довлу на затримання.

При встановленні актуальності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від таких осіб шляхом безпосереднього їх допиту судом, тоді як на даний час судом встановлено порядок дослідження доказів, згідно якого відбувається стадія дослідження письмових доказів, після чого визначено допит потерпілих та свідків. У випадку зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з утриманням особи під вартою, у особи з`являється можливість вільного спілкування зі свідками та потерпілими в різний спосіб, тобто підвищується вірогідність настання ризику впливу на свідків, оскільки обвинувачений може вдатися до такого пошуку спроб спілкування з особами, покази яких мають цінність у справі та певне доказове значення, з огляду на характер обвинувачення, до моменту їх допиту судом безпосередньо.

Таким чином, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу відповідно до клопотання прокурора, суд приходить до переконання, що прокурором доведена актуальність та тривалість існування передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, а також неможливість запобігання визначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи сторони захисту на спростування актуальності ризиків не підтверджені належним чином, в попередніх судових засіданнях ними не повідомлялись обставини щодо необхідності відвідування смт.Крижопіль та зумовленість поведінки ОСОБА_4 рекомендаціями попереднього захисника.

Крім того, до ОСОБА_4 вже був застосований запобіжний захід у вигляді застави та особі не могли бути невідомі наслідки неявок в судові засідання протягом тривалого часу.

Таким чином, наведені вище конкретні обставини даної справи виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, бо в даному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовано саме з метою уникнення спроб переховування від суду, незаконного впливу на свідків.

Інші доводи сторони захисту також не є такими, що спростовують мотиви прокурора, викладені у клопотанні про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно ст. 183 КПК, суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03 жовтня 2024 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1