05.11.2024
Справа № 642/6997/24
Провадження № 1-кс/642/3880/24
УХВАЛА
ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2024 м. Харків
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ув`язненого ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії, -
встановив :
04.11.2024 до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ув`язненого ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання даним правоохоронним органом заяви ОСОБА_2 від 08.04.2024 про вчинення, як на його думку, можливих неправомірних дій військових службових осіб військової частини НОМЕР_1 .
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про повернення скарги з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що на розгляді Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувала заява ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення від 08.04.2024р., щодо можливих неправомірних дій військових службових осіб військової частини НОМЕР_2
Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідує, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Водночас, нормами Розділу ІІІ КПК України визначено, що повноваження слідчого судді місцевого суду здійснюються ним лише щодо органів досудового розслідування та дізнання, які знаходяться в межах територіальної юрисдикції даного суду.
При цьому, ні положеннями § 1 Глави 26КПК України, який регламентує оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, ні іншими положеннями Глави 26 КПК України не визначено територіальної підсудності розгляду скарг, які подаються в порядку §1 Глави 26 КПК України.
Для вирішення цього питання суд вважає за необхідне, за аналогією закону застосувати ті норми КПК України, які регулюють подібні правовідносини.
Відповідно до норм КПК України, зокрема ч.7 ст.100, ч.2 ст. 132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192 КПК України, клопотання, заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил підсудності.
Таким чином, з урахуванням положень ч.6 ст. 9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.
Згідно з положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Аналогічну позицію щодо застосування аналогії закону виклав Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі від 16.06.2016 року № 223/1650/0/4-16. Також в цьому листі вказано, що органом досудового розслідування, враховуючи системний аналіз положень п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України та ч. 1 ст. 38 КПК України, є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Іншими словами, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК.
З матеріалів скарги вбачається, що заявником оскаржується бездіяльність уповноваженої посадової особи другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.
Відповідно до наказу в.о. Директора полковника Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 року № 581, затверджено структуру та штатну чисельність територіальних управлінь Державного бюро розслідувань .
Згідно листа в.о. Директора Державного бюро розслідувань адресованого Верховному Суду Касаційний кримінальний суд № 153/0/157-21 від 13.04.2021 року слідує, що відповідно до статті 9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління. З метою ефективного виконання покладених на ДБР завдань з 1 березня цього року у територіальних управліннях почали діяти слідчі підрозділи із дислокацією у всіх областях України. Інформація щодо назв підрозділів, місця дислокації, контактних даних, місцевих та апеляційних судів, під територіальною юрисдикцією якого знаходиться слідчий відділ додана.
Враховуючи, що скарга не підлягає розгляду в Ленінському районному суді м.Харкова, оскільки орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції даного суду, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,9,38,304,306 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
скаргу ув`язненого ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії - повернути.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1