Провадження № 11-кп/824/4045/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

1 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0002767 обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.04.2011 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- 13.10.2016 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 28.03.2018 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців, звільнений 19.07.2019 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено обраховувати з 15 вересня 2023 року.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

ОСОБА_8 15.09.2023 року приблизно о 13 годині 28 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на полиці біля терміналу самообслуговування «CITY24» мобільний телефон «Росо Х5 5G Black», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_9 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, від 18.04.2022 року №259/2022, від 17.05.2022 року №341/2022, від 12.08.2022 року №573/2022, від 16.11.2022 року №757/2022, від 06.02.2023 року №58/2023, від 01.05.2023 року №254/2023 та від 26.08.2023 року №451/2023 відповідно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшов до полиці біля терміналу самообслуговування «CITY24», де знаходився мобільний телефон «Росо Х5 5G Black», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 7363 гривень 33 копійки, в силіконовому чохлі чорного кольору, захисним склом та сім-карткою мобільного оператора «ВФ УКРАЇНА», які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, та, взявши його до рук, утримуючи його при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим повторно таємно викрав чуже майно, в умовах воєнного стану, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 7363 гривень 33 копійки.

На вказаний вирок захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Деснянського районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року змінити, призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини в повному обсязі, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне усунення заподіяної шкоди, шляхом добровільної видачі викраденої речі.

Вказує, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та матір пенсійного віку.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить вирок Деснянського районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок суворості. Призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки. Покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вказує, що суд при призначенні покарання не дотримався загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, оскільки належним чином не врахував дані про його особу в їх сукупності, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Заслухавши доповідь судді, думки захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичнимобставинам кримінального провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника та обвинуваченого щодо суворості призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог зазначених норм кримінального закону. Зокрема, суд врахував тяжкість вчиненого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який раніше судимий, не працює, неодружений, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді п`яти років позбавлення волі, з яким погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

На переконання колегії суддів, таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципам законності, індивідуалізації та справедливості.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, оскільки досліджені судом в сукупності обставини свідчать про неможливість його виправлення без реального відбуття покарання.

При цьому, зазначені в апеляційних скаргах обставини не знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення. Крім того, вони були належним чином враховані місцевим судом.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо призначеного обвинуваченому покарання та свідчили б про наявність підстав для застосування до нього положень ст. 75 КК України в апеляційній скарзі не наведено та за матеріалами кримінального провадження не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, в апеляційних скаргах не наведено, а тому їх слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього судового рішення.

Суддя Суддя Суддя