Справа № 456/4315/24
Провадження № 1-кс/456/924/2024
УХВАЛА

слідчого судді

13 серпня 2024 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні,

встановив:

У провадженні СД Стрийського РУП ГУНГІ у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 01.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.07.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Солонка Пустомитівського району Львівської області звернувся із заявою про те, що у його інтернет магазині "Електрос" було здійснено замовлення товару особою на ім`я ОСОБА_5 на суму 6700 грн., отримав оплату за товар від іншої особи та 14.07.2024 відправив товар у с.Грабовець відділення Нової Пошти Стрийського району Львівської області, посилку забрали 15.07.2024, а кошти на рахунок так і не надійшли.

У ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_6 , яка вказала, що до неї неодноразово в тату-салон приходив ОСОБА_7 , якому 15 років (як їй стало відомо його прізвище ОСОБА_8 ). Останній раз він був у неї 07.06.2024, записувався на прийом тату у Телеграмі під іменем « ОСОБА_9 ». Так, 12.07.2024 року в мережі «Інстаграм» їй почала писати особа підписана « ОСОБА_10 », як вона зрозуміла, що це той самий ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) що приходить робити тату, про те чи вона хоче придбати зарядну станцію по низькій ціні, так як його вуйко займається продажем зарядних станцій і може зробити знижку, він також бере своїй матері і бабусі. Вона погодилась і ОСОБА_7 сказав, що зарядна станція 200 В буде коштувати 4500 грн., але її немає на складі, то станція 220 В є в наявності та буде коштувати 5000 гривень. Вона погодилась і він скинув номер своєї банківської картки № НОМЕР_1 , на яку ОСОБА_6 12.07.2024 о 14:24 год. переказала гроші в сумі 4500 грн. зі своєї банківської картки «Монобанку» № НОМЕР_2 та о 15:27 год. того дня вона переказала зі своєї банківської картки 500 гривень на банківську картку, яку надав їй ОСОБА_7 , сказавши що на його картці ліміт, то потрібно скинути 500 грн., на картку особи в якої купуємо зарядну станцію, а саме № НОМЕР_3 , що вона і зробила. Після того, 15.07.2024 о 09:45 год. ОСОБА_11 написав ОСОБА_12 , що є посилка на Новій АДРЕСА_1 , і за доставку товару треба заплатити 125 грн., та 100 грн. таксистові який забере посилку і їй привезе. Всі дії ОСОБА_13 виконував з місця свого проживання, так як писав, що він взяв свої «зарядні станції» в село, говорив особисто з таксистом по телефону і запитав де їй має привезти таксист посилку. Вона вказала місце свого проживання і ОСОБА_14 скинув номер таксі в переписці, яке має привезти зарядну станцію, тобто таксі від «опті» чорний КІА Серато ВС 5321 ОВ. За доставку станції 125 грн., ОСОБА_7 попросив скинути гроші на банківську картку. Приїхавши, таксист віддав зарядну станцію, і вона заплатила таксистові 111 грн. і 50 грн., за послугу доставки.

Опитаний ОСОБА_15 в присутності матері повідомив, що дійсно замовляв зарядну станцію в інтернет-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за яку не оплатив, а відповідно продав знайомій ОСОБА_12 , за яку остання переказала ОСОБА_16 кошти в сумі 5000 гривень.

12.08.2024 ОСОБА_6 добровільно видала зарядну станцію, моделі В- 1502, 166 Wh, 12,8 V, що знаходиться в картонній коробці зеленого кольору з ручкою із написом «Generator» чорного кольору.

12.08.2024 дану зарядну станцію оглянуто протоколом огляду в присутності ОСОБА_6 та 12.08.2024 дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_17 винесено постанову про визнання вилучених предметів - речовими доказами у кримінальному провадженню.

На даний час виникла необхідність накласти на вилучене майно арешт у зв`язку з необхідністю надання вказаних речових доказів на експертне дослідження, а також для запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, відчуження.

Враховуючи вимоги ч.1 ст. 107 КПК України та зважаючи на відсутність клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування, тому фіксування розгляду поданого клопотання за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши аргументи, викладені в клопотанні та дослідивши долучені до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, 01.08.2024 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України 0000215).

Згідно з положеннями частини 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з вимогами частини 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом частини 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що за результатами протоколу огляду предмету від 12.08.2024, було виявлено та вилучено: зарядну станцію, моделі В-1502, АДРЕСА_2 , що знаходиться в картонній коробці зеленого кольору з ручкою із написом «Generator», чорного кольору, яка надана у кримінальному провадженні свідком ОСОБА_6 та яка належить потерпілому ОСОБА_4 , яку визнано речовим доказом.

З системного аналізу статей 98 та 170 КПК України вбачається, що арешт може бути накладено виключно на майно, щодо якого особа наділена правом на відчуження, розпорядження та/або користування.

Суд враховує те, що слідчим належним чином обґрунтована правова підстава для арешту майна, дане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, матеріали клопотання свідчать про наявну обґрунтовану підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що арешт зазначеного в клопотанні майна є необхідним для досягнення його завдання та мети застосування, а саме: запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, а також збереження цього майна, яке, у визначеному законом порядку, визнано речовими доказами, тому суд доходить до переконання, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 98, 170, 172, 173, 372 КПК України слідчий суддя,

постановив:

Клопотання дізнавача СД Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_18 - задоволити.

Накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а саме зарядну станцію, моделі В-1502, 166 Wh, 12,8 V, що знаходиться в картонній коробці зеленого кольору з ручкою із написом «Generator», чорного кольору, яку вилучено під час огляду предметів 12.08.2024.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню визначеною в ст.175 КПК України стороною кримінального провадження.

Копію ухвали вручити слідчому та особі, щодо майна якої вирішено питання про арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1