Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1197/23
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
Іменем України
06 вересня 2024 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,
громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою,
не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше неодноразово судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ,
громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не
працюючого, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою:
раніше неодноразово судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Ружинського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.
Станом на 06.09.2024 року судовий розгляд кримінального провадження не завершений.
Ухвалами слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.06.2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України - 60 днів.

Ухвалами слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.08.2023 року обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.09.2023 року.

Ухвалами Ружинського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2023 р., 10 листопада 2023 року, 28 грудня 2023 року, 07 березня 2024 року, 09 травня 2024 року 02 липня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз до 08 вересня 2024 року включно.

Через канцелярію суду прокурором подано письмове клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки їх строки спливають, а підстави за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали, ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане письмове клопотання.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав подане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував щодо поданого клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні щодо даного клопотання покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував щодо поданого клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримала думку свого підзахисного.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що строки тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так при обранні та продовженні запобіжних заходів враховувалась особа ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо яких вирішувались питання про тримання під вартою, існуючі відповідно до тяжкості злочину та особи ризики.

Також, у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, можуть переховуватися від суду.

Не виключається можливість, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, визначених ст.177 КПК України.

Слід також врахувати, що обвинувачені раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності за різного роду кримінальних правопорушень та на даний час обвинувачуються у вчинення особливо тяжкого злочину, що свідчить про те що вони можуть вчиняти нові кримінальні правопорушення.

З метою виконання завдання, визначеного ст.ст.2, 28 КПК України, враховуючи, що жодних нових підстав, які б свідчили про зменшення ризиків та необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченим не встановлено, суд вважає, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (право на особисту недоторканість та свободу пересування).

Крім того, слід зазначити, що за змістом п.п. b та с ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Даний вид запобіжного заходу необхідно продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виходячи не з каральних міркувань, а лише з метою виконання ними покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених спливає, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, жодних підстав для зміни застосованого обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який на даний час не має і стороною захисту докази на підтвердження цих підстав суду надані не були.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183 КПК України, та враховуючи, що мета, підстави, що стали обставою для обрання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є й надалі актуальними, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати із 08 вересня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 07 листопада 2024 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 07 листопада 2024 року включно.

Копію ухвали надати учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1 .