УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001144 від 23.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

У клопотанні вказано, що 06.01.2023 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації до Збройних Сил України. 06.01.2023 на підставі наказів № 3 та № 4 командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду заступника командира бойової машини-навідник-оператор механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 . 21.04.2023 відповідно до наказу № 68-РС та наказу № 178 від 23.04.2023 командира в/ч НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду старшого навідника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 . 21.06.2023 відповідно до наказу № 266 командира в/ч НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 вибув у відпустку для лікування за станом здоров`я строком на 30 діб з 22 червня 2023 року по 22 липня 2023 року.

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого навідника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 23.07.2023 не з`явився вчасно з відпустки до розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 та проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків у військовій частині та визначених місцях служби.

Своїми умисними діями, вчиненими в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України сторона обвинувачення обгрунтовує зібраними доказами, зокрема: витягом з наказів командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування до списків особового складу військової частини, призначення на посаду, про нез`явлення вчасно з відпустки на службу та припинення військової служби; наказами про призначення службового розслідування та про результати службового розслідування за фактом нез`явлення на службу військовослужбовця ОСОБА_5 ; показаннями військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 про нез`явлення на службу військовослужбовця ОСОБА_5 з відпустки; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені пунктами п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий вказав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, в тому числі переховується на теперішній час. Вказане підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 , у разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою дозволить йому вчинити інше кримінальне правопорушення, чим підтверджується ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що хоче повернутися до ЗСУ, перебував на лікуванні та змінив місце проживання, він не знав, що він у розшуку, він нікуди не втікав й командир війської частини знав, що він лікується.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання та в обґрунтування заперечень посилалася на обставини, аналогічні поясненням підозрюваного.

Крім цього, зазначила, що у підозрюваного на утриманні перебуває малолітня дитина. Просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому перебуває кримінальне провадження № 0001144 від 23.08.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

19.09.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення ч. 5 ст. 407 КК України відносяться до категорії тяжких.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою та п`ятою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Окрім цього, військовослужбовці, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України», зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених їм за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки.

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 Закону України «Про дисциплінарний статут Збройний сил України», військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Відповідно до ч. 8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме у виді тримання під вартою .

Оцінивши докази долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що в сукупності такі документи вказують на те, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою.

Згідно статті 178 КПК України слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 повнолітній, військовослужбовець за мобілізацією, має на утриманні малолітню дититну, неодружений.

Враховуючи, що ОСОБА_5 має процесуальний статус підозрюваного у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину, перебував у розшуку, тому існує ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя визначає розмір застави у розмір 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 60 560 гривень. Слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а тому задовольняє подане клопотання.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме: до 14.01.2025 року.

Визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн., яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Богунського районного суду міста Житомира (м. Житомира одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, код 26278626, розрахунковий рахунок UA0000277, банк ДКС м. Київ).

У разі внесення застави на підозрюваного покладаються такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Встановити строк дії ухвали до 14.01.2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Оголошення повного тексту ухвали 29.11.2024 о 15-15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1