Справа № 752/9992/24
Провадження по справі № 1-кс/752/5103/24
У Х В А Л А

іменем України

"07" серпня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000186 від 22.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

встановив:

21.06.2024 до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 вказав, що він є власником транспортного засобу автомобіля марки «Chery Eastar» н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 на який, разом свідоцтвом про реєстрацію та ключами, накладено арешт у кримінальному провадженні №0000186 від 22.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України. Вказаний автомобіль він передав у тимчасове користування ОСОБА_4 , який підозрюється у тому, що вчинив кримінальне правопорушення на вказаному автомобілі. Вважає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки автомобіль безпідставно визнаний речовим доказом. Також просить врахувати, що подальший арешт порушує його право на вільне володіння майном, оскільки автомобіль поміщено на штраф майданчик. Йому у даному провадженні не пред`явлено обвинувачень. Автомобіль не може вважатися знаряддям вчинення злочину. Просить арешт скасувати.

На судові виклики власник майна та прокурор не з`явилися. Були повідомлені належним чином. Від ОСОБА_5 надійшла заява в якій він просить розглянути клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора, слідчого.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи власника майна, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю, який має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Так, СУ ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000186 від 22.04.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України під час якого проведено невідкладний обшук транспортного засобу марки «Chery Eastar» н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , якому у подальшому було повідомлено про підозру у даному провадженні. За наслідками проведеного обшуку автомобіль, ключі та свідоцтво про його реєстрацію вилучені та постановою слідчого від 10.05.2024 визнані речовими доказами. Ухвалою слідчого судді від 21.05.2024 надано дозвіл на проведення вищезазначеного обшуку.

Ухвалою суду від 22.05.2024 накладено арешт на автомобіль марки «Chery Eastar» н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , свідоцтво про його реєстрацію та ключ від нього.

Задовольняючи клопотання про накладання арешту, слідчий суддя виходив з того, що автомобіль є засобом вчинення злочину, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 безпосередньо використовував автомобіль для незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Арешт було накладено для задоволення потреб кримінального провадження з метою збереження автомобіля як речового доказу.

Надаючи оцінку правомірності обмеження (подальшого обмеження) власника транспортного засобу ОСОБА_3 можливості реалізації ним права власності, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, що передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

У практиці ЄСПЛ неодноразово зазначалось, що таке втручання держави у права особи повинно здійснюватися на підставі закону

Крім того, статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

У силу ст. 2 КПК України до завдань кримінального провадження з-поміж іншого віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Главою 2 КПК України встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження до яких, серед інших, віднесені законність (ст. 9), недоторканність права власності (ст. 16).

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, коли арешт накладається з метою збереження речового доказу, він накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, яка визначає, що до речових доказів серед іншого відносять об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих до клопотання матеріалів встановлено, що власником автомобіля марки «Chery» модель «Eastar» н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 .

На момент розгляду даного клопотання стороною обвинувачення слідчому судді не надано доказів того, що під час досудового розслідування були встановлені відомості, які можуть свідчити, що транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та/або він зберіг на собі сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За вказаних обставин, ризики, які були підставою для арешту зазначеного майна на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано аргументами, які викладені у клопотанні.

Виходячи з того, що стороною обвинувачення, представники якої до суду на неодноразові виклики не з`явилися, не спростовані аргументи власника майна, що піддане арешту майно має законне походження, відсутні дані, що були здобуті відомості, для віднесення автомобіля до речових доказів, подальше застосування щодо нього зазначеного заходу забезпечення не відповідає положенням ст. 170 КПК України.

Також, враховуючи тривалість досудового розслідування, ненадання слідчим та/або прокурором на день розгляду клопотання про скасування арешту належних і допустимих доказів того, що вказане майно має кримінально протиправне походження, подальше перебування його під арештом не відповідає завданням, визначеним ч. 3 ст. 132 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що власник майна - заявник ОСОБА_3 довів, що в подальшому застосуванні такого заходу як арешт його автомобіля, свідоцтва та ключів від нього відпала потреба, що відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 22.05.2024 (справа № 752/9992/24, провадження № 1-кс/752/3961/24) у кримінальному провадженні №0000186 від 22.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, з транспортного засобу автомобіля марки «Chery» модель «Eastar» н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтва про його реєстрацію та ключів, повернувши їх власнику за першою вимогою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1