Номер провадження:1-кс/521/2788/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000660 від 11.09.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ростов-на-Дону РФ, громадянин РФ, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-08.11.2013 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

-03.02.2015 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 08.11.2013 до остаточного покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

-17.02.2016 Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03.02.2015 до остаточного покарання у виді 5 років 11 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

-18.09.2019 Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харькова від 29.09.2016 до остаточного покарання у виді 3 років позбавлення волі, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 мотивуючи клопотання наступним.

У провадженні СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000660 від 11.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , в період дії воєнного стану вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), при наступних обставинах.

Так, 10.09.2024 приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебував на Старосінній площі у м. Одесі, звідки вирішив викликати таксі, щоб поїхати додому. У зв`язку із відсутності мобільного телефону, ОСОБА_5 попросив найближчого перехожого викликати йому таксі.

За допомогою мобільного застосунку «Болт», за номером НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , викликано таксі за вказаною останнім адресою, а саме:

АДРЕСА_2 . Після чого, о 18 годині 19 хвилин за вказаним викликом прибуло таксі, а саме автомобіль марки Форд Смакс НОМЕР_2 чорного кольору під керуванням потерпілого ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 сів до вказаного автомобілю.

Під час поїздки у ОСОБА_5 , раптово виник намір на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_7 , з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

Для втілення свого плану ОСОБА_5 перебуваючи в автомобілі, під керуванням потерпілого, знаходячись на пасажирському сидінні справа, повідомив потерпілому ОСОБА_7 , що у нього є при собі пістолет, та бойова граната, в доказ цього поклав руку у свою кишеню, імітуючи наявність переліченого.

Далі, ОСОБА_8 повідомив потерпілому про необхідність виконувати усі його накази, або в протилежному випадку він застосує пістолет проти нього, також повідомив щоб він їхав обережно в іншому випадку граната може вибухнути .

Після того, як ОСОБА_8 впевнився у тому, що потерпілий реально сприймає його погрози, повідомив, що подальший рух буде не за адресою, яка вказана у замовленні таксі, а за маршрутом, який визначить ОСОБА_8 , на що потерпілий погодився.

Надалі, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення відносно потерпілого ОСОБА_7 розбійного нападу, поєднаного із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, дочекавшись, коли потерпілий ОСОБА_7 зупиниться за визначеною ним адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свій злочинний намір, діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність наслідків та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, погрожуючи потерпілому застосуванням пістолету, імітувавши його наявність, захованою рукою у внутрішній лівій кишені куртки, звернувся до нього з вимогою передати належні ОСОБА_7 грошові кошти та мобільний телефон.

При цьому, ОСОБА_7 , продовжуючи сприймати погрози ОСОБА_8 за реальні, передав останньому грошові кошти у сумі 1000 гривень та мобільний телефон марки Samsung Galaxy A7, з сім картою оператора Kyivstar з мобільним номером НОМЕР_3 .

Далі, ОСОБА_8 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 10 000 гривень.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити клопотання в повному обсязі.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, а також підозрюваного і захисника, які просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000660 від 11.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Органом досудового розслідування здобуті дані про те, що 10.09.2024 року було вчинено розбійний напад на ОСОБА_7 .

Отримано також вагомі докази про те, що злочин міг скоїти підозрюваний ОСОБА_8 якому своєчасно 12.09.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану, особою яка раніше вчинила розбій.

Про це свідчать оформлені належним чином протоколи слідчих дій, долучені до матеріалів кримінального провадження.

Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 10.09.2024 року; протоколом допиту потерпілого від 11.09.2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.09.2024 року; протоколом допиту свідка від 11.09.2024 року; протоколом обшуку від 12.09.2024 року; протоколом огляду предметів від 12.09.2024 року; постановою про визнання речових доказів від 12.09.2024 року; протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 від 12.09.2024 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 12.09.2024 року; та іншими документами.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування та вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з вказаними правопорушеннями на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення.

Наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний перебуває у віці 32 років, громадянин РФ, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні злочини.

Сторона обвинувачення зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 42 КПК України, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування вказує те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років із конфіскацією майна, та з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

На наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (запобігання спробі незаконно впливати у цьому ж провадженні), вказує те, що оскільки ОСОБА_5 , було затримано у порядку ст. 615 КПК України, на даний час не було встановлено всі обставини правопорушення, та не встановлені всі свідки чи очевидці вчинення ним зазначеного правопорушення останній, перебуваючи на волі, безперешкодно зможе впливати на вищезазначених осіб, з метою зміни ними показів, та ухилення від кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого і свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлене також необхідністю запобіганню настанню ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який може полягати у вчиненні ним перешкод кримінальному провадженню.

Така міра запобіжного заходу забезпечить попередження його протиправної поведінки, усуне можливість підозрюваного ухилитися від суду, перешкоджати дослідженню доказів, зможе запобігти і подолати негативні обставини, що перешкоджатимуть вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його ефективності.

Завдяки триманню під вартою можливо упередити будь-які реальні дії підозрюваного ОСОБА_5 , що можуть впливати на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

На наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_5 , раніше судимий за аналогічний злочин, на шлях виправлення не став, схильний до вчинення злочинів насильницького характеру та, враховуючи майновий стан підозрюваного та відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також офіційного працевлаштування та постійного джерела доходів, свідчить про те, що останній може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення за аналогічних обставин, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які в світлі наведених вище фактичних обставин та характеристики кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 були б настільки переконливими та вагомими, щоб знизити наявні у кримінальному провадженні ризики до маловірогідності чи до їх виключення на цьому етапі досудового розслідування.

Обмежень щодо застосування найбільш сурового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачених ч.2 ст.183 КПК України слідчим суддею під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України прокурором доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться в клопотанні.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000660 від 11.09.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк дії ухвали щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 днів та обчислюється з моменту законного затримання, тобто з 12 вересня 2024 року.

Ухвала судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 10 листопада 2024 року.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доручити слідчому.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1