Справа № 296/8001/24
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Житомирській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000100,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2024 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим (в порядку, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 зазначає, що вона 28 червня 2024 року направила засобами потового зв`язку до УСБУ в Житомирській області повідомлення про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109, 111, 111-1, 111-2, 436-2 Кримінального кодексу України. Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира зобов`язано уповноважену особу УСБУ в Житомирській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень за повідомленням ОСОБА_3 від 28 червня 2024 року, розпочати розслідування та видати ОСОБА_3 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

31 липня 2024 року вона подала до УСБУ в Житомирській області заяву, в якій, серед іншого, просила визнати її потерпілою. Крім того, 09 серпня 2024 року вона повторно подала до УСБУ в Житомирській області заяву, в якій просила видати їй витяг з ЄРДР та визнати її потерпілою у кримінальному провадженні.

Скаржник зазначає, що 09 серпня 2024 року слідчий УСБУ в Житомирській області допитав її в якості свідка, видав витяг з ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000100, правова кваліфікація за ст. 109 ч. 1, ст. 111 ч. 2, ст. 111-1 ч. 1, ст. 111-2 ч. 1,ст. 436-2 ч. 1 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 від 09 серпня 2024 року громадянці ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілою у вищевказаному кримінальному провадженні.

Скаржник вважає, що її заяви про визнання потерпілою слідчим належним чином не розглянуті, її аргументи щодо підстав для набуття процесуального статусу потерпілої у цьому кримінальному провадженні слідчим не враховані. Зокрема, у своїй заяві від 31 липня 2024 року вона зазначала, що « ОСОБА_6 протягом тривалого часу внушала мені свою точку зору щодо відсутності юридичного статусу у нашої Держави та її уряду та інших державних установ тощо». Висновки слідчого щодо відсутності підстав для визнання її потерпілою не відповідають наявним у кримінальному провадженні письмовим доказам, з яких вбачається, що ОСОБА_5 систематично завдавала та продовжує завдавати їй моральної шкоди своїми неправомірними діями.

На підставі наведеного ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Житомирській області ОСОБА_4 від 09 серпня 2024 року про відмову у визнанні потерпілою громадянки України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000100 від 31.07.2024.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

У судові засідання, які були призначені для розгляду скарги на 02 вересня 2024 року, 04 вересня 2024 року, 06 вересня 2024 року, ОСОБА_3 не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про вказані судові засідання.

06 вересня 2024 року ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи за її скаргою, який призначений на 10 вересня 2024 року, здійснювати без її участі.

Заявою від 10 вересня 2024 року старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 просить розгляд скарги проводити за його відсутності.

Ураховуючи наведене, а також беручи до уваги строк розгляду скарги, визначений ч. 2 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим здійснити розгляд скарги за відсутності скаржника та слідчого, які письмово заявили про розгляд цієї справи без їхньої участі.

Розгляд скарги здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження, оцінивши всі обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Установлено, що на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 23 липня 2024 року (справа № 296/6517/24) слідчим відділом УСБУ в Житомирській області 31 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості:

за № 0000100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України;

за № 0000101 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України;

за № 0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України;

за № 0000103 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України;

за № 0000104 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Постановою прокурора групи прокурорів у вказаних кримінальних провадженнях ОСОБА_7 від 05 серпня 2024 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за № 0000100, № 0000101, № 0000102, № 0000103, № 0000104 об`єднано в одне провадження. Об`єднаним матеріалам досудового розслідування визначено реєстраційний номер - № 0000100.

Реєстрації кримінального провадження передувало те, що 28.06.2024 ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку надіслала на адресу УСБУ в Житомирській області повідомлення про вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст.ст.109, 111, 111-1, 111-2, 436-2 КК України.

У повідомленні від 28.06.2024 про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_5 в межах цивільних справ № 296/7867/23, № 296/6732/23 № 278/2952/22, № 296/6695/23 подає до суду письмові заяви, де, зокрема, вказує наступне: їй ( ОСОБА_5 ) буде завдана матеріальна шкода судовим рішенням «Іменем України» - корпорації, яка не має прав та юрисдикції стосовно неї; «Я, ОСОБА_8 , не визнаю ніяких договірних обов`язків, уявних чи заявних будь-якими та усіма корпоративними службовцями уряду корпорації Україна»; «Користуючись ст.13 Загальної декларації з прав людини, я, людина, ОСОБА_8 : - Не зареєстрована ніде - Не прописана ніде не громадянка України»; «статус фізичних осіб перебуває за межами Конституції України, тобто права і свободи людини на фізичних осіб не поширюються», тощо. На думку заявниці, ОСОБА_5 умисно систематично розповсюджує інформацію, якою налаштовує та власним прикладом закликає громадян України у невизначеному колі осіб, в тому числі суддів, державних службовців судових установ, адвокатів, представників сторін у цивільних справах, на невизнання громадянства України; на не визнання України суверенною державою, вважаючи її «корпорацією»; на не визнання законів України та судової системи; на не визнання дійсності паспорта громадян України; на не визнання судових рішень, ухвалених судами Іменем України, тобто на не визнання Конституції України. Поширення вищевказаної інформації розцінює як дії, спрямовані на повалення конституційного ладу.

Установлено, що 09 серпня 2024 року ОСОБА_3 звернулась до УСБУ в Житомирській області заяву із письмовою заявою, в якій просила видати їй витяг з ЄРДР та зазначила, що вона відмовляється надавати покази в якості свідка у кримінальному провадженні відносно себе та відносно своєї матері ОСОБА_5 на підставі ст. 63 Конституції України. У цій же заяві ОСОБА_3 зазначила, що вона наполягає на визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_4 громадянці ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілою у вищевказаному кримінальному провадженні. В обґрунтування вказаної постанови слідчий зазначив, що ОСОБА_3 жодним чином не аргументувала необхідності залучення її до провадження як потерпілої. Будь-яких об`єктивних даних щодо факту завдання громадянці ОСОБА_3 шкоди (фізичної, матеріально чи моральної) у ході досудового розслідування не здобуто.

Надаючи оцінку обґрунтованості постанови слідчого про відмову у визнані потерпілою громадянки ОСОБА_3 , слідчий суддя ураховує, що відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. (ч. 2 ст. 55 КПК).

Положеннями частини п`ятої вказаної норми передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_5 систематично завдавала та продовжує завдавати їй моральної шкоди.

Однак, жодних доказів завдання їй моральної, матеріальної, фізичної шкоди, ні до заяв, надісланих до УСБУ в Житомирській області, ані до скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілими, заявник не надала.

Як уже зазначалося вище, відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Слідчий суддя ураховує, що ОСОБА_3 , яка наполягає на визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні, не надала жодних доказів завдання їй моральної шкоди неправомірними діями ОСОБА_5 .

Також ОСОБА_3 належним чином не обґрунтувала наявності причинного зв`язку між діями ОСОБА_5 , які можуть бути кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 109 КК України, ч. 1 ст. 111 КК України, ч. 1 ст. 111-1 КК України, ч. 1 ст. 436-2 КК України, ч. 1 ст. 111-2 КК України, та завданою їй моральною шкодою. Причинний зв`язок з`ясовується між причиною, тобто протиправністю поведінки, та шкодою, як наслідком.

Моральна шкода має бути аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинила моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань.

При цьому, слідчий суддя ураховує попередню правову кваліфікацію в кримінальному провадженні № 0000100 за ст. 109 ч. 1, ст. 111 ч. 2, ст. 111-1 ч. 1, ст. 111-2 ч. 1,ст. 436-2 ч. 1 КК України. Статті 109, 111, 111-1, 111-2 відносяться до І розділу Особливої частини Кримінального кодексу України «Злочини проти основ національної безпеки України». Стаття 436-2 Кримінального Кодексу України - пропаганда війни.

Злочини проти основ національної безпеки України - це суспільно небезпечні, протиправні, винні та карані діяння, які заподіюють шкоду або створюють загрозу заподіяння такої шкоди зовнішній і внутрішній безпеці держави, вчинені суб`єктом злочину.

Досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження, а також матеріали скарги свідчать про відсутність доказів завдання ОСОБА_3 будь-якої шкоди діями ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000100. При цьому слід розмежовувати питання завдання шкоди в межах кримінального провадження та завдання шкоди внаслідок певних побутових конфліктів, внаслідок особистої неприязні чи під час розгляду судом спорів цивільного характеру.

З огляду на зазначене, постанова старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Житомирській області ОСОБА_4 від 09 серпня 2024 року про відмову у визнанні потерпілою громадянки України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000100 від 31.07.2024 ухвалена у відповідності до вимог статті 55 КПК України.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З наведених мотивів слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 55, 56, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Житомирській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 09 серпня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000100 відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9