Справа № 372/4806/24
Провадження № 1-о-4/24
ухвала

Іменем України

06 вересня 2024 року Колегія суддів Обухівського районного суду Київської області у складі головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вирок Київського обласного суду від 16 лютого 2001 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2024 року передана для розгляду заява ОСОБА_4 , та за представництвом адвоката ОСОБА_5 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського обласного суду від 16 лютого 2001 року.

Заява мотивована тим, що вироком судової колегії в кримінальних справах Київського обласного суду від 16 лютого 2001 року ОСОБА_4 засуджений за ст.ст. 93 п.п. «а», «г», «е», «і», ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 193 КК України 1960 року до покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 21 лютого 2002 року.

Підставами звернення із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами стало отримання 03 червня 2024 року відомостей про наявність обставини після відповіді та офіційно завірених документів і вивчення адвокатом ОСОБА_5 матеріалів кримінальної справи №66-557 від 14 квітня 2000 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та відповідно до його офіційного запиту від 30 серпня 2024 року до Голови ліквідаційної комісії Апеляційного суду Київської області стосовно законності залучення до слухання справи та постановлення в подальшому ними вироку відносно ОСОБА_4 народними засідателями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

Вивчення справи відбувалася до 03 червня 2024 року, під час якого стало відомо, окрім неправомірності долучення та неправосудності народних заседателів та відсутності присяги судді у суддів, що свідчить про непровосудність суду та винесеного вироку, а ОСОБА_4 дізнався та підтвердив факти щодо відомостей, які свідчать про обставини, які не були відомі суду під час слухання справи та постановлення вироку.

Такі відомості, про які дізнався ОСОБА_4 були підтверджені свідченнями свідка тих подій, які передували злочину, в якому звинувачували ОСОБА_4 , - а саме свідка ОСОБА_11 , які він дав та підтвердив в своїх письмових поясненнях про не бажання ОСОБА_4 планувати та здійснювати вбивства знайомих і ділових партнерів його батька, яких планував пограбувати.

Вказує про те, що під час досудового та судового слідства не було допитано свідка ОСОБА_11 .

Також, вважає, що в даному випадку злочинні дії ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 143, ч. 3 ст. 101, ч. 3 ст. 93 КК України (1960 року).

Окрім того, вирок являється незаконним, оскільки винесений неправосудним складом суду в складі суддів: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які не приймали присягу суддів та народних засідателів: ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , які у встановленому законом порядку не були допущені до участі у засіданні судової колегії у кримінальних справах Київського обласного суду.

Органом слідства прокуратури Київської області під час складання обвинувального висновку у кримінальній справі не надано жодного допустимого достовірного доказу.

Таким чином із заяви слідує, що заявник вважає, що саме вище викладі обставини є нововиявленими для перегляду вироку.

Колегія суддів, перевіривши заяву ОСОБА_4 , на її відповідність вимогам ст. 462 КПК України, дійшла до висновку про відмову у відкритті провадження за заявою, зважаючи на наступне.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Вирішуючи вказане питання, слід виходити з того, що на особу, яка звертається із такою заявою, покладається обов`язок:

1) надати суду докази щодо наявності обставин, які особа вважає нововиявленими, а у випадку неможливості їх надання, вжиття заходів з їх отримання;

2) надати докази щодо часу отримання особою інформації про обставини, які вона вважає нововиявленими, від якого відлічується строк на подання заяви про перегляд.

Відповідно до ч.2 статті 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються:

1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява;

4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду;

5) обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду;

5-1) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 459 цього Кодексу;

5-2) клопотання про поновлення строку подання заяви;

6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються.

В ч.2 ст.459 КПК України зазначено, що нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як вбачається із заяви, засуджений ОСОБА_4 вважає нововиявленими обставинами, що під час досудового та судового слідства не був допитаний свідок, його дії мають бути кваліфіковані за іншими статтями КК України, та вирок являється незаконним, оскільки винесений неправосудним складом суду в складі суддів: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які не приймали присягу суддів та народних засідателів: ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , які у встановленому законом порядку не були допущені до участі у засіданні судової колегії по кримінальних справах Київського обласного суду, органом слідства прокуратури Київської області при складні обвинувального висновку по кримінальній справі не надано жодного допустимого достовірного доказу.

Однак, наведені в заяві засудженого обставини не входять до переліку нововиявлених, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, який є вичерпним, тому підстави для відкриття провадження за вище вказаною заявою відсутні.

Так, судовою колегією в кримінальних справах під час ухвалення вироку Київського обласного суду від 16 лютого 2001 року, зокрема, перевірялися доводи обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин події, показання інших обвинувачених, потерпілої, свідків, іні матеріали справи, і їм надана оцінка.

Колегія суддів зазначає, що доводи ОСОБА_4 досліджувались колегією в кримінальних справах Київського обласного суду.

Тобто зазначені засудженим доводи є оцінкою доказів, зібраних та досліджених судом під час судового розгляду, а тому не можуть вважатися нововиявленими обставинами.

Окрім того, заявник у заяві вказує щодо відсутності присяги суддів та народних засідателів у матеріалах кримінального провадження та зауважує, що вказане є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону (п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України), однак вказані обставини не є нововиявленими обставинами (ч. 2 ст. 459 КПК України).

Водночас колегія суддів зазначає, що суддів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було обрано на посаду суддів Київського обласного суду до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким встановлено вимогу про зберігання підписаного тексту присяги в матеріалах суддівського досьє. Відсутність в матеріалах кримінального провадження рішення голови Київського обласного суду або його заступників про залучення ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 до участі у судовому розгляді в якості народних засідателів, то такі доводи не можна покласти в основу судового рішення, вважати достовірно доведеними та такими, що однозначно свідчать про відсутність такого рішення з огляду на зміст наданої ним довідки голови ліквідаційної комісії суду від 03 червня 2024 року та її оформлення, оскільки вказана інформація не може беззаперечно свідчити, що народні засідателі не залучались до участі у розгляді справи.

Таким чином, заявником не наведено у заяві будь-яких нововиявлених обставин та їх обґрунтування з посиланням на докази, які б дали підстави для перегляду вироку Київського обласного суду від 16 лютого 2001 року. Посилання ним на обставини викладені у заяві не можуть розцінюватись як нововиявлені обставини, що є підставою для перегляду рішення суду, відповідно до вимог КПК України.

У заяві засуджений ОСОБА_4 не зазначив/не вказав жодного із нововиявлених обставин, які передбачені ч. 2 ст. 459 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Не згода захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_4 із вироком Київського обласного суду від 16 лютого 2001 року, не правильна, на їх думку, оцінка судом доказів, не є нововиявленими обставинами, передбаченими ч. 2 ст. 459 КПК України, тому вони не можуть бути підставою для відкриття провадження за заявою.

Окрім цього, суд зазначає, що надані відповіді на запит ОСОБА_4 , опитування адвокатом ОСОБА_5 свідка ОСОБА_11 також не є нововиявленими обставинами, в розумінні ст. 459 КПК України.

А тому, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження, колегія суддів керується положеннями ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», які необхідно розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження чи відмову у його відкритті.

Законодавець використав у цій нормі саме формулювання «суддя … вирішує питання про відкриття … провадження …», а не «суддя … відкриває … провадження …». Перше формулювання, на відміну від другого, насправді не означає, що за результатами вирішення відповідного питання має бути ухвалене лише рішення про відкриття провадження. Надавши судді повноваження «вирішувати питання», законодавець тим самим надав судді повноваження оцінювати, чи є підстави для відкриття провадження і, таким чином, вирішувати: відкрити провадження чи відмовити у його відкритті.

Даний Висновок щодо застосування норм права та право суду відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, перевіривши наявність підстав для відкриття провадження, прямо закріплений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (справа № 522/14170/17).

Чинним законодавством України встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Усталена практика ЄСПЛ зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Ці обмеження повинні відповідати законній меті і має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

В рішенні у справі «Брумареску проти Румунії» міжнародна судова установа (ЄСПЛ) наголошує, що юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata», тобто остаточності судового рішення. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (пункти 61, 62). Як акцентує увагу ЄСПЛ у рішенні у справі «Рябих проти Росії», відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають вагомі й непереборні обставини (пункт 52). Перегляд не повинен розглядатись як прихований спосіб оскарження.

За таких обставин колегія суддів вважає законних підстав для відкриття провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського обласного суду від 16 лютого 2001 року не має.

Враховуючи вищевказане, а саме відсутність наведених заявником обставин, які є нововиявленими, керуючись ст.ст. 442, 459, 464 КПК України та висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського обласного суду від 16 лютого 2001 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_3

ОСОБА_2