Провадження №: 1-кс/752/5106/24
У Х В А Л А

22 червня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва подане в рамках кримінального провадження № 0001931 від 21.06.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України,клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

встановив:

СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за процесуальним керівництвом Голосіївської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001931, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з раніше знайомими ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно, з метою незаконного позбавлення волі людини, вирішили незаконно позбавити волі раніше знайомого їм ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, 20.06.2024 приблизно о 13:30 год. ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_5, користуючись автомобілями марки «BMW X5», р.н. НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz C-300» р.н. НОМЕР_2 , прибули за місцем проживання ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_1 , для втілення свого злочинного плану, а саме задля виявлення місцезнаходження ОСОБА_12 та незаконного позбавлення його волі.

Реалізуючи єдиний план вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_13 , діючи спільно та узгоджено разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_5, у вищезазначений день, час та місці побачили ОСОБА_12 , який підійшов до під`їзду будинку за місцем свого проживання.

В подальшому, ОСОБА_13 , діючи спільно та узгоджено разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_5, наказали ОСОБА_12 зайти в під`їзд даного будинку та піднятися до квартири АДРЕСА_2 , де він фактично проживає.

Зайшовши в приміщення квартири за місцем проживання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5, діючи спільно, за попередньою змовою, усвідомлюючи те, що їхні дії носять протиправний характер та вони не мають права позбавляти волі ОСОБА_12 , почали погрожувати останньому фізичною розправою.

Крім того, ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5, діючи спільно та узгоджено, умисно почали наносити хаотичні удари руками та ногами по тілу ОСОБА_12 , чим спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді: ЗТГ, перелому 8-го ребра зліва, розриву лівої легені, лівобічного пневмотораксу.

Далі, ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5, діючи згідно заздалегідь складеному плану, покинули приміщення квартири разом з ОСОБА_12 з погрозами застосування повторного насильства, позбавивши останнього можливості обирати за своєю волею своє місцезнаходження та фактично обмежуючи його свободу переміщення.

Після чого, вони помістили ОСОБА_12 проти його волі до автомобілю марки «BMW X5», р.н. НОМЕР_1 , та рушили з місця, чим вчинили незаконне позбавлення волі потерпілого за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 20.06.2024 приблизно о 14:00 год., ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з раніше знайомими ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинили відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, в умовах воєнного стану, а саме мобільним телефоном марки «Iphone 12 Pro», який належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, 20.06.2024 приблизно о 14:00 год., ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_5, перебували за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В момент перебування в приміщенні зазначеної квартири, в ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5, виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, в умовах дії воєнного стану, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5, перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, діючи за попередньо погодженим планом з ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , шляхом ривка вихватив з рук ОСОБА_16 барсетку, в якій перебував мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» приблизною вартістю 15000 грн.

Після вказаного, ОСОБА_5, дістав з барсетки мобільний телефон та почав вимагати в ОСОБА_17 від нього. На неодноразові заклики ОСОБА_16 повернути йому назад вказаний телефон, ОСОБА_5 ніяк не реагував та висловлював в його бік разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_9 погрози застосування фізичного насильства. На відмову ОСОБА_16 надати пароль від його особистого телефону, яким відкрито заволодів ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , останні почали наносити численні, хаотичні удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_16 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: ЗТГ, перелому 8-го ребра зліва, розриву лівої легені, лівобічного пневмотораксу.

В подальшому, ОСОБА_5 заховав мобільний телефон ОСОБА_16 до карману своїх штанів та разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_9 покинув приміщення даної квартири, завдавши ОСОБА_16 матеріального збитку на суму 15000 грн.

21.06.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

21.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України та ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у незаконному позбавленні волі за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 на думку слідчого підтверджується зібраними в кримінальному проваджені доказами, а саме протоколом допиту потерпілого, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого, протокол допиту свідка, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка, довідкою КНП «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» та іншими доказами в своїй сукупності.

Слідчий клопоче про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність, яку останній може понести за вчинене кримінальне правопорушення, в разі обрання іншого запобіжного заходу у подальшому переховуватиметься від органів досудового розслідування, прокуратури та суду; у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки предмет вчинення злочину на даний момент не знайдений, слід вважати, що підозрюваний може в подальшому знищити його; також, слід вважати, що підозрюваний в подальшому може незаконно впливати на потерпілого та свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; також є достатні підстави вважати, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній на теперішній момент обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності та злочину проти волі, честі та гідності особи. Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, проте в оточенні підозрюваного вказані особи, які б могли бути поручителями відсутні. Крім того, до підозрюваного не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину власності та злочину проти волі, честі та гідності особи, немає постійного місця реєстрації на території України. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та попередити ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на необґрунтованість клопотання. Вважав, що домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Надав позитивну характеристику відносно ОСОБА_5 копії військового квитка, протоколу магнітно-резонансної томографії, паспорту цивільної дружини ОСОБА_18 , свідоцтво про народження дитини, договір найму оренди квартири АДРЕСА_4 .

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за процесуальним керівництвом Голосіївської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001931 від 21.06.2024 за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України.

21.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_5 міг вчинитизазначені вище злочини.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_5 вчинив зазначені кримінальні правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копії: протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколів впізнання, інших матеріалів, долучених до клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначених кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істоте значення для справи; незаконно впливати на потерпілого і свідка.

Наявність вказаних ризиків є обґрунтованим з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості злочинів, усвідомлюючи тяжкість покарання може ухилитись від слідства та суду, з метою уникнення відповідальності може знищити сховати, спотворити речі чи документи, що має значення для справи та незаконно впливати на свідків і потерпілого.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного, стан здоров`я, сімейний стан (перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину), матеріальний стан, раніше не судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які доведені прокурором у судовому засіданні.

У зв`язку із цим, у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід відмовити.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінальних правопорушень та особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покладання на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, з передбаченого частиною п`ятою цієї статті переліку.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваногоОСОБА_5 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

Також у відповідності до положень ч.5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного слід покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;носити електронний засіб контролю.

При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, зазначені вище обов`язки слід покласти на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.08.2024 включно.

Керуючись статтями 132, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_5 , в межах строку досудового розслідування, тобто по 21.08.2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали до 21.08.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1