СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6295/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000018 від 15.01.2023 р. підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000018.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000018 від 15.01.2023 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_23 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що на території м. Черкаси та Черкаської області, діяла злочинна організація, учасники якої діючи умисно та з корисливих мотивів, займаються незаконним придбанням зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах по всій території України.

Так, вказану злочинну організацію разом з іншими організаторами, було створено ОСОБА_8 , який керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, маючи надійний канал поставки наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, створив та очолив стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом вчинення систематичного незаконного придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах по всій території України.

У зв`язку з ти, що казана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, та вимагає чітких та узгоджених дій значної кількості людей ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 залучили до вказаної злочинної діяльності наступних осіб ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_12

В подальшому учасники злочинної організації, організували та утримували ряд місць для незаконного виготовлення психотропних речовин, де відповідальні особи, виконуючи відведену їм роль безпосередніх виконавців, незаконного виготовляли психотропну речовину обіг якої обмежено, амфетамін в особливо великих розмірах, яку збували гуртовими партіями на території різноманітних ділянок місцевості де можуть бути здійснені сховки (закладки) зазначених речовин останніми.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні № 0000018 докази та інші матеріали у своїй сукупності, орган досудового розслідування дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, однак закінчити досудове розслідування на даному етапі не виявляється можливим у зв`язку з необхідністю проведення процесуальних, слідчих (розшукових) дій під час здійснення досудового розслідування необхідно для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, Обставини, що перешкодили здійснити вищевказані процесуальні, слідчі (розшукові) дії - тривалість проведення та значний обсяг призначених у кримінальному провадженні експертиз, які на даний час не закінчені, значний обсяг слідчих (розшукових) дій, тривалість процедури зняття грифів секретності з матеріалів НСРД. У зв`язку із чим строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 10 січня 2025 року.

Сторона обвинувачення вважає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства даного кримінального провадження, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.

Продовжує існувати ризик, передбачений пунктом першим частини першої статті 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у організації та вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, а тому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, це може спонукати останнього до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території або за кордон та тривалого переховування від органів слідства та суду з метою уникнення зазначеного вище покарання. Вказаний ризик також обґрунтовується тим, що підозрюваний офіційно не працює, не одружений, осіб з числа близьких родичів на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків.

Продовжує існувати ризик, передбачений пунктом другим частини першої статті 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даному етапі невстановлені всі кримінальні правопорушення, вчинені підозрюваним, невстановлені всі співучасники, а тому перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню, а також перебуваючи на волі, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі під час проведення слідчих дій за його участі та отримання копій документів кримінального провадження, може попередити невстановлених осіб, які є співучасниками, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності.

Крім того, продовжує існувати ризик, передбачений пунктом третім частини першої статті 177 КПК України - незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 знає особисто інших підозрюваних, та може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування останніх, спонукати свідків, які надали викривальні покази відносно останньої чи інших підозрюваних у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час судового засідання.

Продовжує існувати ризик, передбачений пунктом четвертим частини першої статті 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_4 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Продовжує існувати ризик, передбачений пунктом п`ятим частини першої статті 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення вказаних кримінальних правопорушень, оскільки незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин може приносити швидкий стабільний заробіток, а на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено канали надходження наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів, незаконний збут яких інкримінується підозрюваному та осіб, які причетні до його незаконного можливого надходження до підозрюваних у вказаному провадженні.

Зважаючи на викладене, сторона обвинувачення вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

З урахуванням п.4,5 частини четвертої статті 183 КПК України, сторона обвинувачення просить продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Прокурор у судовому засіданні підтримує клопотання і просить його задовольнити, вказує на обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Зазначає, що ризики, передбачені 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, більш м`який запобіжний захід не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний заперечує проти задоволення клопотання, просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Адвокат підозрюваного заперечує проти продовження строку тримання під вартою, вказує на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, відсутність обґрунтування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначає, що підозрюваний тривалий час перебуває під вартою і за такий час досудове розслідування має бути завершене.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000018 від 15.01.2023 р. за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_24 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_23 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

10.01.2024 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України та останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.01.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк дії вказаного запобіжного заходу визначено до 09.03.2024 р., включно.

13.02.2024 р. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, таким чином останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора від 26.02.2024, строк досудового розслідування продовжено до 10 квітня 2024 року.

07.03.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва продовжено запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до 10.04.2024, включно.

27.03.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 10 січня 2025 року.

Після цього, Святошинським районним судом міста Києва продовжено запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 02.06.2024 р.

30.05.2024 р. Святошинським районним судом міста Києва продовжено запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до 28.07.2024, включно.

23.07.2024 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.09.2024 р.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховую практику Європейського суду з прав людини, що стосується стандарту доказування обґрунтованості підозри (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р.), яка визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обираючи запобіжний захід, враховую наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч.3 ст.311 КК України, що підтверджується наданими доказами, та вважаю їх належними та допустимими.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. The United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

На даній стадії кримінального провадження слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Так, наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколами оглядів (ділянки місцевості) від 08.11.2023 року із відборами зразків виявлених в ході їх проведення речовин; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/69475-НЗПРАП згідно із яким надані на дослідження грудкоподібні речовини відібрані 08.11.23 року містять психотропну речовину - амфетамін масою 22,1453 г.; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/69485-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 08.11.23 року містяться психотропна речовина - амфетамін масою 3,6373 г.; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/69470-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 08.11.23 року містяться психотропна речовина - амфетамін масою 4,2346 г.;протоколом огляду за адресою: АДРЕСА_1 від 09.11.2023 року згідно якого, було виявлено та рідини та речовини з яких було відібрано зразки для проведення експертизи; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/68137-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження кристалічних речовинах відібраних 09.11.23 року містяться психотропна речовина - PVP масою 23,2962 г.; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/68139-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження речовинах рослинного походження відібраних 09.11.23 року містяться речовина рослинного походження зеленого кольору - канабіс масою 7,5216г в перерахунок на висушену речовину; протоколами огляду (ділянки місцевості) від 19.11.2023 року із відборами зразків виявлених в ході їх проведення речовин.; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/69484-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 19.11.23 року містяться психотропна речовина - амфетамін масою 6,4050г.; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/69480-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 19.11.23 року містяться психотропна речовина - амфетамін масою 6,4137г.; протоколом огляду за адресою: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Чехівка, садове товариство «Чайка», місце 1477 від 24.11.2023 року згідно якого, було виявлено та рідини та речовини з яких було відібрано зразки для проведення експертизи; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/72014-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження рідині сірого кольору виявлено психотропну речовину амфетамін самою 12.4 г., у надані на експертизи речовині жовтого кольору виявлено прекурсор фенілнітропропен масою 2.5г, надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масою 3,8225г; протоколом огляду за адресою: АДРЕСА_1 від 23.11.2023 року згідно якого, було виявлено та рідини та речовини з яких було відібрано зразки для проведення експертизи; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/72012-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження речовинах рослинного походження відібраних 23.11.23 року містяться речовина рослинного походження зеленого кольору - канабіс масою 3,6057г в перерахунок на висушену речовину, окрім цього в наданій на дослідження порошкоподібній речовині бежевого кольору міститься психотропна речовина - амфетамін масою 3,2622г, наданій на дослідження кристалічної речовини жовто-коричневого кольору міститься прекурсор - 2-бром-1-(4-метилфеніл)пропан-1-он масою 0.6789г, надана на дослідження прозора рідина світло-жовтого кольору містить психотропну речовину - альфа-бромвалерофенон масою 105,5111г, наданій на дослідження рідині коричневого кольору міститься психотропну речовину - 4-ММС (4-метилметкатинон), пентедрон та ізомефедрон, маса 4-ММС становить 0,0876г, маса пентедрону - 0,1051г, маса ізомефедрону - 0,0175г, надана на дослідження рідина темно-коричневого кольору містить психотропну речовину - 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 65,9590 г.; протоколом огляду за адресою: АДРЕСА_2 від 23.11.2023 року згідно якого, було виявлено рідини та речовини з яких було відібрано зразки для проведення експертизи; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/72016-НЗПРАП від 11.01.2024; результатами огляду від 04.01.2024 відеозапису з камер відеоспостереження готелю «Роад Стар»; матеріалами проведених негласних слідчих розшукових дій.

Щодо заперечень сторони захисту, вважаю недоведеними посилання на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України. Наявність лише одних сумнівів є недостатнім для встановлення факту відсутності обґрунтованої підозри.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства даного кримінального провадження, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.

Ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення обґрунтовує тяжкістю покарання, яке може загрожувати підозрюваному.

Так, однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43).

Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме за їх сукупного аналізі можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами. У даному випадку, слідчий суддя не вбачає існування обставин, які б свідчили про можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя, вважає доведеним продовження існування ризику, передбаченого пунктом другим частини першої статті 177 КПК України, який обґрунтовується тим, що на даному етапі невстановлені всі кримінальні правопорушення, вчинені підозрюваним, невстановлені всі співучасники, а тому перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню, а також перебуваючи на волі, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі під час проведення слідчих дій за його участі та отримання копій документів кримінального провадження, може попередити невстановлених осіб, які є співучасниками, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності.

Крім того, продовжує існувати ризик, передбачений пунктом третім частини першої статті 177 КПК України - незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 знає особисто інших підозрюваних, та може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування останніх, спонукати свідків, які надали викривальні покази відносно останньої чи інших підозрюваних у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час судового засідання.

Продовжує існувати ризик, передбачений пунктом четвертим частини першої статті 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_4 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Продовжує існувати ризик, передбачений пунктом п`ятим частини першої статті 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення вказаних кримінальних правопорушень, оскільки незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин може приносити швидкий стабільний заробіток, а на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено канали надходження наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів, незаконний збут яких інкримінується підозрюваному та осіб, які причетні до його незаконного можливого надходження до підозрюваних у вказаному провадженні. Також вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 02.09.2015 засуджений вироком Черкаського районного суду Черкаської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 313, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 5 місяців з конфіскацією майна.

Враховуючи продовження існування ризиків передбачених п. 2-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а саме, особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за її поведінкою, забезпечити виконання покладених на неї судом обов`язків, та не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

Відповідно до вимог вимоги ч.3 ст. 199 КПК України слідчим суддею встановлено, що обставини, які свідчать, що заявлений ризик зменшився - відсутні.

Крім того, ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Тобто, відповідно до вказаної рекомендації важливим критерієм, що має враховуватись при визначенні виду запобіжного заходу, є санкція за вчинений злочин. Чим суворіша санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Вважаю, що прокурором доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеному ризику.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховує інші дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, стан здоров`я щодо якого наразі відсутні медичні застереження щодо неможливості його перебування під вартою, відсутність міцних соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, майновий стан, відсутність постічного місця роботи.

Відповідно до вимог вимоги ч.3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя враховує обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: необхідність проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у цьому провадженні, отримання висновків вже призначених судових експертиз, на підставі отриманих висновків судових експертиз, розсекречених матеріалів за результатами проведення НСРД, матеріалів виконання доручень та проведених оглядів речей та інформації отриманих в ході проведення тимчасових доступів до речей та документів, скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та вручити підозрюваним у вказаному провадженні, а також іншим учасникам групи, виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя, звертає увагу, що дане положення вказує на наявність дискреційних повноважень, що передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій, таким чином, не визначення розміру застави є правом слідчого судді у разі здійснення кримінального провадження, у тому числі, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини інкримінованих підозрюваному діянь, наслідки його вчинення, обсяг підозри у вчиненні злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, відтак слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи характер інкримінованих діянь, їх корисливий мотив та підвищену суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, наявність ризиків за п.1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи стадію досудового розслідування, а також завдання, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000018 від 15.01.2023 р. підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 15.11.2024 року (включно) без права внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після проголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , підлягає направленню в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали вручено ___________ року

о «_____» год. «_____» хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження

підозрюваний __________________________