Справа № 595/1730/24
Провадження № 1-кп/595/183/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2024 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 02 липня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 квітня 2024 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, покарання відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено про проведення загальної мобілізації.

04 червня 2024 року ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , пройшов позаштатну військово-лікарську комісію, яка на час проведення загальної мобілізації засідає за вищевказаною адресою, на предмет визначення ступеня придатності до військової служби.

За результатами проходження позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 визнано придатним до військової служби, що підтверджено довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04 червня 2024 року, виданої відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14 серпня 2008 року.

В подальшому, близько 15:00 години 05 червня 2024 року ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав бойову повістку про прибуття 06 червня 2024 року на 08:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби по мобілізації на особливий період до в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ).

Однак, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, завідомо знаючи про висновок військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про придатність його до військової служби під час загальної мобілізації на особливий період, не маючи підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та/або виключення з військового обліку, будучи обізнаним про його призов за мобілізацією на особливий період та заздалегідь попередженим про необхідність і строк його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки на військову службу до військової частини НОМЕР_1 та відповідальність за ухилення від явки, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, бажаючи ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, без поважних причин не з`явився на зазначені у повістці дату та час (06 червня 2024 року 08 год. 00 хв.) до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаною у повістці адресою: АДРЕСА_2 , для проходження військової служби за мобілізацією та відправки до військової частини НОМЕР_1 , чим прямо ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Пояснив, що у 1991 році він проходив військову службу, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , має військове звання солдат. У червні 2024 року пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої визнаний придатним. 05 червня 2024 року він у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав бойову повістку про прибуття на 08 год. 06 червня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби в Збройних силах України, однак на вказану дату та час не прибув, оскільки боявся йти на війну, так як раніше він не брав участь в бойових діях, будь-якої фізичної підготовки не має.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, пом`якшуючі та обтяжуючі його вину обставини, особу обвинуваченого.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 (витяг № 939 від 08 липня 2024 року, виданий адміністраторомЦНАП Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області, характеристика Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 08 липня 2024 року, за вих. № 194), не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра (довідки від 22 липня 2024 року за вих. № 1056, № 1057, видані КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради).

Згідно вимоги УІАП ГУНП в Тернопільській області № 7-05072024/61003 від 05 липня 2024 року), ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності 02 квітня 2024 року Бучацьким районним судом Тернопільської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Відповідно до інформації Чортківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області № 1977/41/3/1-24 від 22 жовтня 2024 року, засуджений 02 квітня 2024 року Бучацьким районним судом Тернопільської області ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин покарання відбув та знятий з обліку.

Суд приходить до висновку, про відсутність такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття, оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних про бажання ОСОБА_4 виправити наслідки вчиненого.

Беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 336 КК України.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Вирішуючи питання можливості застосування ст. ст. 69, 75 КК України, суд виходить з наступного.

Судовим розглядом не встановлено пом`якшуючих покарання обставин у обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з чим підстав для застосування ст. 69 КК України немає.

Суд звертає увагу, що обвинувачений є військовозобов`язаним, особою працездатного віку, не має будь-яких захворювань, не має на утриманні жодних осіб, не працює, матеріали справи не місять жодних відомостей про те, що обвинувачений за весь цей час вчиняв будь-які дії задля допомоги Збройним Силам України, які б були відмінними від військової служби.

Даних про те, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_4 не може відбувати покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, матеріали кримінального провадження не містять.

Враховуючи вид кримінального правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_4 притягується до відповідальності та яке відноситься до кримінальних правопорушень у сфері забезпечення призову та мобілізації, та враховуючи загальну ситуацію в країні, яка знаходиться в умовах воєнного стану, суд приходить до висновку, що при таких обставинах застосування ст. 75 КК України до ОСОБА_4 не буде справедливим до вчиненого ним кримінального правопорушення, а такого роду рішення може бути сприйняте як можливість уникнення від конституційного обов`язку громадян щодо захисту Вітчизни, який передбачений у ст. 65 Конституції України.

Оцінюючи наведені у вироку обставини, суд приходить до переконання про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбування покарання з врахуванням відсутності у санкції статті альтернативи покарання.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи, висновок № СЕ-19/120-24/9538-ПЧ від 05 вересня 2024 року в розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.

Вирок ухвалений в нарадчій кімнаті і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1