Справа № 754/5564/20
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2024 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, клопотання підсудного про забезпечення безпеки,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Підсудним ОСОБА_6 подано до суду клопотання про забезпечення його безпеки.

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо його катування в 2007 році співробітниками міліції. У вказаному кримінальному провадженні його визнано потерпілим. Вказані співробітники міліції є діючими працівниками поліції в м. Києві, працюють на різних посадах, в тому числі і керівних, а тому можуть використати свої службові можливості та особисті зв`язки для його викрадення та подальшого вбивства. Крім того, підсудний посилається у клопотанні на те, що в Україні діють незаконні формування, на його думку, а саме ТЦК та СП, представники яких в присутності працівників поліції викрадають чоловіків з вулиць, а відтак вважає, що його життя та здоров`я є під реальною загрозою, вказані обставини можуть позбавити його права на захист в суді у вказаній кримінальній справі.

В судовому засіданні підсудний підтримав своє клопотання та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання підсудного, посилаючись на його необґрунтованість та відсутність підстав, передбачених КПК України.

Суд вислухавши підсудного, думку прокурора, дослідивши клопотання підсудного з додатками, приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 43 КПК України (в редакції 1960 року), обвинувачений, зокрема, має право за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки.

Згідно положень ст. 52-1 КПК України (в редакції 1960 року), особи, які беруть участь у кримінальному судочинстві, у разі наявності реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу чи майну мають право на забезпечення безпеки. Таке право має , зокрема, обвинувачений.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України „ Про забезпечення безпеки осіб, які приймають участь у кримінальному судочинстві" підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Підсудним ОСОБА_6 суду не надано будь яких достатніх та переконливих доказів того, що на даний час існують обставини реальної загрози його життю, здоров`ю, житлу і майну, які би давали підстави для застосування заходів безпеки у спосіб визначений вищезазначеним Законом.

Ті обставини, що підсудний є потерпілим у кримінальному провадженні по факту його катування працівниками міліції, функціонування на території України ТЦК, не є свідченням існування підстав для застосування до підсудного заходів безпеки.

В даному випадку, доводи підсудного не грунтуються на конкретних фактах, не дають підстав вважати що характер загрози є достатнім для застосування заходів безпеки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст 43, 52-1, КПК України (в редакції 1960 року), суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_6 про застосування щодо нього заходів безпеки - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: