Справа №: 398/4563/22
провадження №: 1-р/398/26/24
УХВАЛА

Іменем України

"25" жовтня 2024 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Т.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2024 року до Олександрійського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі №398/4563/22 (провадження № 1-кс/398/1767/24).

У своїй заяві ОСОБА_1 в образливій формі висловив свою незгоду з прийнятим слідчим суддею рішенням («…слідчому судді забракло фаху розглянути в порядку статті 303 скарги…»), просив роз`яснити, як примусити слідчого виконувати положення Кримінального процесуального кодексу України («…яким членом впливати на слідчого у кримінальному провадженні…»).

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, вважаю за необхідне залишити заяву без розгляду з таких підстав.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Заяви та скарги, що подаються до суду, мають відповідати вимогам чинного законодавства.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Так, зі змісту заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення було встановлено, що вона суперечить загальним засадам кримінального провадження та містить формулювання та образливі висловлювання на адресу суду.

Використання ОСОБА_1 у тексті заяви неприпустимих та образливих висловлювань на адресу суду свідчить про зловживання ним правом на подання заяви про роз`яснення судового рішення.

Відповідно до частин 1 і 2 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,цього Кодексу та інших законів України.

Конвенція 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, є одним із видів міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також ст.17 Закону України від 23лютого 2006року №3477-IV«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У підпункті «а» п. 3 ст. 35 Конвенції зазначено, що Суд визнає неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є несумісною з положеннями Конвенції або протоколів до неї, явно необґрунтованою або є зловживанням правом на подання заяви.

Відповідно до положення п. 4 цієї статті Конвенції Суд відхиляє будь-яку заяву, яку він вважає неприйнятною згідно із цією статтею. Він може зробити це на будь-якій стадії провадження у справі.

У розумінні ЄСПЛ звернення до суду з використанням нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, Суд, застосовуючи пп. «а» п. 3 ст. 35 Конвенції, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі ст. 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Зокрема, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року(Rehak v. The Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringerand Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02), «GuntisApinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року (Guntis APINIS against Latvia, заява № 46549/06).

У свою чергу аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, (справи № 199/6713/14-ц, № 9901/34/19, № 9901/324/19), а саме, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Повага до суду і його рішень зміцнюють державність, правопорядок і законність, та ведуть до справді правової держави.

Неприпустимість використання учасниками процесу таких висловлювань як усно під час розгляду справи, так і у процесуальних документах слідує з загальної засади кримінального провадження - повага до людської гідності, якій має відповідати зміст та форма кримінального провадження (п. 4 ч. 1 ст.7КПК України). Відповідно до цієї засади під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи (ч.1 ст.11КПК України). Так само згідно зі статтею 68Конституції України кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Крім цього, неповага до суду чи суддів забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом (ст.129 Конституції України, ч. 3 ст. 6, ст. 50 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч. 4 ст. 330 КПК).

КПК не містить визначення поняття «зловживання процесуальним правом», законодавець використовує його в контексті реалізації права на відвід та вступну промову у ч. 4 ст. 81 та абзаці 5 ч. 1 ст. 349КПКвідповідно.

Верховний Суд зазначив, що хоча у КПК не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загально-правовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Касаційного кримінального суду Верховного суду (далі - ККС ВС) від 30.05.2018 у справі №676/7346/15-к). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09.04.2019 у справі №306/1602/16-к).

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють. Такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами (постанова ККС ВС від 24.03.2021 у справі № 937/1059/20).

Аналогічний висновок міститься в постановах ККС ВС від 24.03.2021 у справі № 937/1056/20, від 29.07.2021 у справі № 264/6844/20, ухвалах ККС ВС від 26.10.2020 у справі № 442/2432/20, від 30.06.2021 у справі № 234/2435/21, від 07.02.2022 року у справі № 266/59/22, від 07.02.2022 року у справі № 266/108/22.

Нормами КПК не визначено процесуальні наслідки подання заяви, яка містить образливі висловлювання щодо суду, учасників кримінального провадження, органу досудового розслідування та які можна кваліфікувати як зловживання правом.

У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст.7 КПК (частина 6 статті 9 КПК).

Заборона зловживання процесуальними правами є загально-правовим принципом і поширюється на всі види судочинства.

Застосовані у заяві ОСОБА_1 висловлювання не можна оцінити як суб`єктивне оціночне судження, тому застосування подібних висловів у офіційному зверненні до судової установи не може вважатись правомірним.

За таких обставин, беручи до уваги вищезазначені положення нормативно-правових актів та практику ЄСПЛ, оскільки заявником у поданій до суду заяві було допущено неприпустимі та образливі висловлювання на адресу судді, що є беззаперечним зловживанням особою наданим їй процесуальним правом та не вимагає окремої правової оцінки, суддя приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід визнати неприйнятною та залишити без розгляду.

Керуючись ст. 7, 9, 372, 380 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення визнати неприйнятною та залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Голосеніна