ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/2450/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002804 від 28.06.2018 року за частиною 1 статті 115 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2024 року клопотання прокурора задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 17 січня 2025 року включно, без визначення застави. Не погодившись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обгрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом. Судом не взято до уваги, що обвинувачений вже протягом 7 років перебуває під вартою, має постійне місце реєстрації. Жодний ризик не доведений. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення його захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не встановила, виходячи з наступного. Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції врахував тяжкість інкримінованого йому злочину та покарання, яке може загрожувати обвинуваченому у разі визнання винуватим, та дійшов обгрунтованого висновку, що ризики вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати, у зв`язку із чим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

При цьому, суд першої інстанції встановив, що ризик, передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України прокурором не доведений, враховуючи, що прокурором не зазначено яким чином обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню. Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо встановлених ризиків обгрунтованими, враховуючи, що судовий розгляд не завершено. Відповідно до журналу судового засідання від 19.11.2024 судом здійснювався допит свідка, досліджувалися письмові докази. Як вбачається зі змісту журналу судового засідання прокурор вважав неможливим продовження судового засідання за відсутності свідків.

Зі змісту клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою вбачається, що ОСОБА_7 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, востаннє був засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2019 за частиною 2 статті 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці.

Таким чином, судовий розгляд триває та ризики, з огляду на зміст пред`явленого обвинувачення, продовжують існувати. Суд апеляційної інстанції враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій, що стане перешкодою для продовження судового провадження. З огляду на зміст пред`явленого обвинувачення, тяжкість інкримінованого злочину, наявність ризиків, встановлених судом першої інстанції, стадію судового провадження, висновок суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не є безпідставним. Судом апеляційної інстанції підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не встановлено.

При цьому, слід зауважити, що перевіряючи ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою в порядку статті 422-1 КПК України, суд апеляційної інстанції не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення, що є завданням перш за все судового провадження у суді першої інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.06.2018 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, який в подальшому неодноразово продовжувався.

17.01.2023 постановою Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 14.07.2021 та ухвалу Харківського апеляційного суду від 23.11.2024, ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17.04.2024 вирок Київського районного суду м. Харкова від 14.07.2021 - скасовано та призначено новий розгляду суді першої інстанції. В подальшому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був неодноразово продовжений судом першої інстанції. З огляду на строк перебування ОСОБА_7 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає необхідним звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, що передбачено статтею 28 КПК України.

За результатами перевірки ухвали суду першої інстанції порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2024 року залишити без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду справи з урахуванням того, що обвинувачений перебуває під вартою тривалий строк.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: