Провадження №1-кс/523/2837/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: слідчого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого групи слідчих старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000021 від 10.01.2023 відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки міста Рені Одеської області, громадянки України, директорки ПП «32» (код ЄДРПОУ № НОМЕР_1 ), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 197-1, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України та за фактом ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 364 КК України,

встановив:

Відділом поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000021 від 10.01.2023 за підозрою ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 364 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрювана вчинила тяжкі злочини, в складі організованої групи осіб, може переховуватись від органів досудового розслідування, спотворити, знищити або сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та достатніми для його застосування до підозрюваної, а також просив визначити розмір застави, який зазначений у клопотанні слідчого.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, надав дані, які характеризують особу підозрюваної, надавши копії відповідних документів. Підозрювана погодилась з думкою захисника.

Від підозрюваного скарг на незаконні дії відносно неї з боку працівників органів досудового розслідування не надходили, інших заяв та клопотань не було.

Вивчивши клопотання та надані суду матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника та підозрюваної, суд приходить до наступного.

Як вбачається з клопотання слідчого, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області, перебуває кримінальне провадження за № 0000021 від 10.01.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України та за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

21.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 25.03.2024 постановлено ухвалу відповідно до якої до підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, із покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави строком в межах строку досудового розслідування наступних процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

?за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

?утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні які визначеними слідчим;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

?носити електронний засіб контролю.

В подальшому, 26.03.2024 ОСОБА_5 звільнено з-під варти під заставу 242 240 грн. та вручено розписку з роз`ясненням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 15.05.2024 постановлено ухвалу відповідно до якої продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до 14.07.2024 включно.

У подальшому, в ході проведення досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси продовжено строк досудового розслідування до 18.09.2024.

Поряд з цим, слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси відносно підозрюваної ОСОБА_5 покладено процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України до 18.09.2024, в рамках строку досудового розслідування.

На підставі зібраних доказів та їх відповідності визначеному практикою Верховного Суду та ЄСПЛ критерію «обґрунтована підозра», у межах кримінального провадження № 0000021 від 10.01.2023, прокурором 03.09.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

У подальшому, в ході проведення досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси продовжено строк досудового розслідування до 18.09.2024.

Поряд з цим, слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси відносно підозрюваної ОСОБА_5 покладено процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України до 18.09.2024, в рамках строку досудового розслідування.

Так, після застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та внесення ним застави, органом досудового розслідування на підставі зібраних доказів 03.09.2024 повідомлено йому про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні нових епізодів злочинної діяльності за ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.

А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Приймаючи до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах, зокрема, в показах свідків, протоколах огляду та обшуків, висновках судових експертиз, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень по яким продовжується проведення необхідних слідчих дій, вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку підозрюваної незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

В зв`язку з викладеним, суд вважає ризик, передбачений ч.1 п. 3 ст. 177 КПК України, доведеним.

Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

В зв`язку з викладеним, суд вважає, що в даній кримінальній справі, на час вирішення вказаного питання, з урахуванням викладених в ухвалі обставин кримінального провадження, суспільний інтерес переважає над особистим інтересом підозрюваного.

Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема правової позиції, викладеній в п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України, вирішуючи питання щодо можливості застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного, зважаючи на обґрунтованість підозри та наявність вказаного ризика, та приймаючи до уваги відсутність фактичних даних, які свідчать про зміну цього ризику, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим, суд вважає неможливим запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

За таких обставин, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК, та заявлені органом досудового розслідування не можна визнавати недоведеним.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, те що вказаний злочин вчинено без застосування насильства чи погрози його застосування, та відсутні наслідків у вигляді загибелі людини, вважаю необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В контексті справи «Mangouras v. Spain» (рішення від 28.09.2010р., заява №12050/04) зазначається, що ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Тобто, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Крім того, КПК України встановлює наступну процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК,тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З урахуванням особи підозрюваної, її вік та стану здоров`я, майнового стану, та обставин злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , зважаючи також на корисливий характер вчиненого кримінального правопорушення, та зазначений у клопотанні розмір шкоди, завданий незаконними діями, вважаю, що вказані обставини свідчать про виключний випадок та неможливість забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків заставою, у межах розміру, визначеному для особи підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Так ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочинів одне із яких є особливо тяжким, а тому будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує в разі визнання винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

В зв`язку з викладеним вбачається, що підозрюваній ОСОБА_5 необхідно визначити розмір застави, у більш великому розмірі ніж передбаченому для осіб підозрюваних у вчиненні особливо тяжкого злочину і зазначений ч.5 ст.182 КПК України, а саме: 720 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, зважаючи, що визначений розмір застави, буде з одного боку утримувати підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

Суд вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваної ОСОБА_5 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися з м.Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну до Головного управління ДМС в Одеській області.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

постановив:

Клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 19.09.2024 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 720 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 180 160 (два мільйони сто вісімдесят тисяч сто шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Одеській області.

У разі внесення застави зарахувати в суму застави, в розмірі 242 240 гривень, внесеною за ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2024 року.

У разі внесення застави, звільнити підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та покласти на неї строком до 19.09.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися з м.Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну до Головного управління ДМС в Одеській області.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 або заставодавцю наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України.

Строк дії ухвали становить до 19.09.2024 року включно.

Підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримати у залі суду, взяти під варту і доставити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Суворовського

районного суду міста Одеси ОСОБА_1