Номер провадження 1-кс/201/4749/2024
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_7 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0001497, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краматорська Донецької області, який має неповну середню освіту та навчається в 11 класі КЗО № 10 м. Краматорська, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

встановив:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_7 , за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 поданого в межах кримінального провадження № 0001497, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2024 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва прокурорів відділу захисту дітей та протидії домашньому насильству Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001497 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України за наступних обставин.

На початку вересня 2024 року через месенджер «Telegram»-канал, номер: НОМЕР_1 » невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_8 » запропонував неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заробіток шляхом підпалів військових транспортних засобів.

У подальшому, 07 вересня 2024 року неповнолітній ОСОБА_4 перебуваючи на території м. Краматорськ Донецької області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, будучи обізнаним щодо ведення збройної агресії РФ проти України та введення на всій території України воєнного стану, здійснив пошук та подальше пошкодження військового автомобіля, яким користуються підрозділи Сил оборони України, шляхом його підпалу.

Так, 07 вересня 2024 року неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, виявив військовий транспортний засіб марки «Mitsubishi» моделі «L200» д.н.з. НОМЕР_2 (чорного кольору), який належить НОМЕР_3 бригаді ТРО ЗС України (в/ч НОМЕР_4 ), в результаті чого у нього виник злочинний умисел на здійснення підпалу вказаного автомобіля.

07 вересня 2024 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді створення перешкод, ускладнення маневрів СОУ, зниження ефективності військових частин Збройних Сил України, в умовах воєнного стану і військової агресії РФ проти України, переслідуючи досягнення злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності СОУ в особливий період, діючи умисно, шляхом вчинення підпалу транспортного засобу марки «Mitsubishi», моделі «L200» д.н.з. НОМЕР_2 (чорного кольору), який використовуються у діяльності Сил оборони України, використовуючи заздалегідь пристосовану для підпалу пластикову ємність із запалювальною сумішшю невстановленого складу, облив нею лобове скло та капот транспортного засобу марки «Mitsubishi», моделі «L200» д.н.з. НОМЕР_2 , який використовуються у діяльності Сил оборони України, та підпалив його, викликавши тим самим його займання. При цьому, ОСОБА_4 , знімав на відеозапис за допомогою відеокамери свого мобільного телефону процес підпалювання і займання вказаного автомобіля, для подальшої передачі відеозапису замовнику підпалу і одержання від нього винагороди за підпал у вигляді грошових коштів.

Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_4 транспортний засобі марки «Mitsubishi» моделі «L200» д.н.з. НОМЕР_2 пошкоджено шляхом підпалу, тим самим військовий транспортний засіб виведено з ладу, чим унеможливлено його подальше цільове використання у спеціальних операціях.

Умислом неповнолітнього ОСОБА_4 охоплювались дії, спрямовані на заподіяння шкоди діяльності окремим військовим частинам Сил оборони України, та безпосередньо їх транспортному засобу. При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював об`єктивно існуючу небезпеку свого діяння та передбачав настання суспільно небезпечних наслідків.

Перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань полягає у вчиненні діяння (дій або бездіяльності), яке виражається у втручанні в цю діяльність, створенні перешкод, перепон, спрямованих на недопущення, припинення чи заборону проведення окремих дій чи маневрів ЗСУ та іншими військовими формуваннями, прийняття тактичних чи стратегічних рішень керівництвом чи особовим складом зазначених підрозділів задля ускладнення або унеможливлення здійснення законної діяльності ЗСУ та інших військових формувань або істотному зниженні її ефективності.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

07 вересня 2024 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

08 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

09 вересня 2024 слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 листопада 2024 року, без визначення розміру застави.

На даний час у даному кримінальному провадженні необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, зокрема, отримати висновки комп`ютерно-технічних експертиз, призначених 08.09.2024 та 12.09.2024, виконання яких на теперішній час триває, висновок пожежно-технічної експертизи, провести слідчі та процесуальні дії, направлені на встановлення інформації, що підтверджує отримання матеріальних коштів ОСОБА_4 , провести тимчасовий доступ у банківських установах з метою отримання інформації щодо руху коштів, отриманих внаслідок здійснення ОСОБА_4 протиправних дій, з метою перевірки показів підозрюваного ОСОБА_4 провести тимчасовий доступ у банківських установах з метою отримання інформації щодо руху коштів на карти інших осіб, яким підозрюваний відправляв грошові кошти, а також виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вказаних слідчих (розшукових) дій потребує додаткового часу. Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, підозрюваному ОСОБА_4 слід продовжити застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, існує ризик можливих спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим. Тим більше, підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 , який знаходиться близько до лінії бойового зіткнення, тож ці обставини можуть призвести до ухилення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленому законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 у спосіб погроз, підкупу, вмовлянь може незаконно впливати на свідків, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

Ризики передбачені п. 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 проживає у м. Краматорську Донецької області, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, тому у разі не продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, це дозволить останньому продовжити або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 176, ч.3 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів не обґрунтовується. При цьому, з огляду на підозру та наведені вимоги закону слідчий суддя має право не визначати розмір застави.

За наведених обставин слідчий за погодженням із прокурором клопочить про продовження застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав. Додатково надав ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2024 року про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 4 місяців, тобто до 08 січня 2025 року, а також процесуальні документи щодо призначення в межах даного кримінального провадження комп`ютерно-технічних та пожежно-технічної експертиз та листи з експертних установ стосовно строків їх закінчення.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що до моменту затримання проживав разом із своєю родиною за адресою: АДРЕСА_2 , навчається в 11 класі КЗО № 10 м. Краматорська.

Вказав, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України визнає повністю та пояснив, що через мережу Інтернет від невідомої особи отримав замовлення на підпал військових автомобілів. Він погодився на це замовлення з метою отримання грошових коштів, які були потрібні на лікування його матері, яка тривалий час хворіє на онкологічне захворювання. За наведених у підозрі обставин він здійснив підпал військового автомобілю, за що на свій гаманець отримав криптовалюту у сумі, яка еквівалентна 1000 доларів США.

Додав, що підпал автомобілю не був пов`язаний з політичними мотивами. На даний час усвідомив протиправність свого діяння.

Підтримав правову позицію захисника ОСОБА_5 та свого законного представника.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного ОСОБА_4 , посилаючись на необґрунтованість поданого клопотання та недоведеність заявлених ризиків. Крім того, вважав, що прокурором не доведена необхідність проведення слідчих (розшукових) дій та відповідно і доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просив врахувати, що його підзахисний є неповнолітнім, якому виповнилося 16 років, він не притягувався до кримінальної відповідальності і не судимий, має постійне місце проживання у м. Краматорську, де мешкає із своєю родиною та позитивні характеристики. Додав, що батько його підзахисного працює на підприємстві, який підвищує обороноздатність держави.

Вважав, що лише тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим не можуть слугувати підставою для продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати до свого підзахисного ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в у мінімальному розмірі.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_6 підтримав правову позицію захисника ОСОБА_5 .

Повідомив, що вони родиною проживають у м. Краматорську Донецької області, він є єдиний утримувачем та працевлаштованим у їх сім`ї. Його дружина тривалий час хворіє на онкологічне захворювання, з 27 серпня по 11 вересня цього року, він із дружиною перебував у місті Києві на медичному обстеженні. Їх син ОСОБА_4 неодноразово чув у родині розмови про необхідність коштів на лікування матері та мабуть у такий спосіб вирішив їх заробити. Зі слів свого сина йому відомо. Що останній через мережу Інтернет отримав замовлення та здійснив підпал військового автомобілю. Просив врахувати ті обставини, що його дружина хворію на тяжке онкологічне захворювання та потребує лікування, він працює та утримує свою родину, а тому необхідно, щоб син мав можливість допомагати, доглядати за молодшим братом та піклуватися про матір, тому просив застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави до 150 000 гривень.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до частини 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0001497, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

07 вересня 2024 року о 21 годині 00 хвилин підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

08 вересня 2024 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_9 за погодженням із прокурором - заступником начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 години 00 хвилин 05 листопада 2024 року, без визначення розміру застави.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 30 жовтня 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001497, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування від 06.09.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України до 4 місяців, тобто до 08 січня 2025 року.

На даний час у даному кримінальному провадженні необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, зокрема, отримати висновки комп`ютерно-технічних експертиз, призначених 08.09.2024 та 12.09.2024, виконання яких на теперішній час триває, висновок пожежно-технічної експертизи, провести слідчі та процесуальні дії, направлені на встановлення інформації, що підтверджує отримання матеріальних коштів ОСОБА_4 , провести тимчасовий доступ у банківських установах з метою отримання інформації щодо руху коштів, отриманих внаслідок здійснення ОСОБА_4 протиправних дій, з метою перевірки показів підозрюваного ОСОБА_4 провести тимчасовий доступ у банківських установах з метою отримання інформації щодо руху коштів на карти інших осіб, яким підозрюваний відправляв грошові кошти, а також виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вказаних слідчих (розшукових) дій потребує додаткового часу. Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події.

Отримання результатів зазначених процесуальних дій зі збору доказів у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 93 КПК України, має суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні та потребує додаткового часу і це цілком доведено стороною обвинувачення під час розгляду клопотання.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001497 від 06.09.2024 року, у постанові про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 23.09.2024 року, у рапорті події №176432102 від 05.09.2024 року, у протоколі огляду місця події із фото таблицею до нього від 05.09.2024 року, у акті про пожежу від 05.09.2024 року, у рапорті події №175879805 від 04.09.2024 року, у рапорті події №175981111 від 04.09.2024 року, у акті про пожежу від 04.09.2024 року, у рапорті №177391143 від 07.09.2024 року, у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.09.2024 року , у протоколі огляду місця події від 07.09.2024 року, у акті про пожежу та фото таблиці від 07.09.2024 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 08.09.2024, у протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 09.09.2024 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 11.09.2024 року, у відповіді т.в.о. начальника служби військової техніки та командира військової частини НОМЕР_4 від 08.09.2024 року, у витягу з наказу №182 командира військової частини НОМЕР_4 від 25.09.2022 року, у протоколі затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 07.09.2024 року, у протоколі огляду речових доказів від 08.09.2024 року, у протоколі допиту підозрюваного від 08.09.2024 року, у протоколі проведення слідчого експерименту від 08.09.2024 року, у висновку про причину виникнення пожежі автомобіля Mitsubishi L-200 за адресою: АДРЕСА_3 , у висновку про причину виникнення пожежі автомобіля OPEL Frontera за адресою: АДРЕСА_4 , у висновку про причини виникнення пожежі автомобіля Seat Alhambra за адресою: АДРЕСА_5 від 11.10.2024 року, у висновку про причини виникнення пожежі автомобіля Cherry Amulet за адресою: м. Краматорськ, наприкінці вул. Петрівська від 11.10.2024 року, з протоколу огляду від 10.10.2024 року, у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_13 від 11.10.2024 року,

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати дотепер ризики можливих спроб підозрювано ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження продовження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим та вагомість наявних доказів про вчинення останнім інкримінованого злочину, а також реєстрація та проживання у АДРЕСА_2 , яке на даний час є прифронтовим містом.

Слідчий суддя погоджується із обґрунтуванням та доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, слідчим заплановано проведення певного обсягу слідчих (розшукових) дій, а тому ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя вважає доведеним продовження існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику можливих спроб підозрюваного ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, з огляду на реєстрацію та місце проживання останнього у АДРЕСА_2 , де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші, утворені відповідно до законів України військові формування, що може спонукати ОСОБА_4 до вчинення протиправної діяьності.

Діставшись висновку про продовження існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведені заявлені у клопотанні ризики можливих спроб підозрюваного ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з підстав відсутності достатнього обґрунтування на підтвердження існування цих ризиків.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості клопотання, недоведеності ризиків та необхідності у проведенні певного обсягу слідчих (розшукових) дій та отримання висновків експертів, слідчий суддя відхиляє з мотивів, наведених у цьому рішенні.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, навчається в 11 класі КЗО № 10 м. Краматорська, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також зважає на вид і ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, обстановку в якій вчинено злочин, зокрема, у період воєнного стану в країні, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваного.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, що погоджене із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 28 грудня 2024 року включно.

Вирішуючи питання про можливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, про що просила сторона захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та конкретні обставини злочину, направленого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, поширення аналогічних злочинів по всій території країни, достеменну обізнаність підозрюваного про ведення повномасштабних воєнних дій та збройної агресії РФ проти України, зважаючи на те, що досудове слідство триває, вживаються заходи щодо встановлення можливих фігурантів злочину, в тому числі, представників РФ, які ймовірно і були замовниками підпалів військових автомобілів, проводяться певні слідчі (розшукові) дії, а також на те, що кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 відноситься до переліку правопорушень визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки застосування такого альтернативного запобіжного заходу не відповідатиме тяжкості та характеру інкримінованого злочину.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196, 197, 199, 309, 369-372, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_7 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0001497, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів до 28 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 28 грудня 2024 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 30 хвилин 01 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1