Провадження № 1-кс/344/7390/24
У Х В А Л А

17 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано «…Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/594/24 від 15 січня 2024 року задоволено клопотання прокурора, про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000041 від 06.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України. Накладено арешт на майно третьої особи на нежитлове приміщення з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 040 та адміністративно-побутове приміщення з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 040, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на праві власності ОСОБА_4 . Заборонено вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, зміною, перереєстрацією, заставою або іншого виду зміни власника на нежитлове приміщення з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 040 та адміністративно-побутове приміщення з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 040, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Арешт зазначеного майна накладений виключно з метою забезпечення збереження речових доказів. Сторона обвинувачення наполягала на необхідності арешту вказаного майна для проведення його огляду експертом з метою проведення судово- будівельної експертизи. Представник третьої особи на першу вимогу надав доступ експерту до вказаних приміщень. Експертиза проведена, тому потреба у подальшому порушенні конституційних прав ОСОБА_4 відсутня. Незважаючи на вищевикладене, сторона обвинувачення всіляко затягує кримінальне провадження. 21.08.2024 представником третьої особи ОСОБА_4 , було подано скаргу у відповідності до положень ст. 308 КПК, з вимогою надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000041 від 06.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України. Керівник окружної прокуратури міста Івано-Франківська не виконав приписи ч. 2 ст. 308 КПК. Зазначене було предметом розгляду у слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, внаслідок чого, судом було постановлено ухвалу від 10 вересня 2024 року у справі № 344/16119/24. Уповноважений представник Окружної прокуратури м. Івано-Франківська в судове засідання не з`явився та не повідомив про причину неявки, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку…».

Адвокат в судове засідання не з`явилась. Подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки перебуватиме на слідчих (розшукових) діях у м.Городенці. До заяви не долучено документів, які б підтверджували вказану обставину.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо скасування арешту, кримінальне провадження зареєстроване за фактом несанкціонованого, за відсутності дозвільних документів щодо реконструкції об`єкту нерухомого майна, перероблення парко місць в нежитлові приміщення, дії самочинні. В кримінальному провадженні проведено будівельно-технічну експертизу, вже було звернення з аналогічним клопотанням, заявник може бути причетною до вчинення кримінального правопорушення, слідство триває, після визначення розміру збитків буде прийняте рішення.

Судом встановлено наступні обставини.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15.01.2024 року накладено арешт на нежитлове приміщення з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 040 та адміністративно-побутове приміщення з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 040, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на праві власності ОСОБА_4 .

Відповідно до загальнодоступної інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 травня 2024 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 15.01.2024 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвалою від 10 вересня 2024 року зобов`язано керівника Окружної прокуратури м. Івано-Франківська повторно розглянути скаргу від 21.08.2024, подану в порядку ст. 308 КПК України адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , з урахуванням висновків зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст. 23 КПК України вказано, що суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

В п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обов`язок доказування відповідних обставин та доведення перед судом їх переконливості покладено на відповідного суб`єкта.

Прокурором перед судом доведено, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, досудове розслідування триває, в кримінальному провадження проводяться слідчі дії, потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпала.

Заявником не надано доказів того, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

В свою чергу, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 7, 22 КПК України обвинувачення підтримується прокурором, а відповідно до ст. 23, 95 КПК України суд безпосередньо досліджує докази, під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже питання підтримання державного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні вирішується прокурором. Тому питання використання доказу в процесуальній діяльності підлягає вирішенню прокурором.

Крім цього до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідження речового доказу судом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для задоволення клопотання.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1