Справа № 632/1184/24
провадження № 1-кс/632/93/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , у відкритому судовому засіданні в м.Первомайський розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 26.03.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одружений, є пенсіонером, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2024 року слідчий СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотаннями, погодженими з прокурором, який призначений в даному кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий надав такі відомості: СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000171 від 26.03.2024, правова кваліфікація визначена за ч. 4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що тяжкість покарання і репутація підозрюваного не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, без застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В клопотанні зазначено, що 25.03.2024, близько 0840 години, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 перебував на стадіоні, який розташований на території внутрішнього двору ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив біля металевої перекладини дитячий рюкзак.

В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного дитячого рюкзака.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, а також у відсутності ймовірних свідків, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, таємно, діючи в умовах воєнного стану, викрав дитячий рюкзак в якому знаходилися речі, а саме: борцівки для вільної боротьби марки Asics JB Elite IV White/soft, вартістю 3793 гривні, термокружка з клапаном марки М-ТАС, вартістю 508 гривень 95 копійок, павербанк марки Gelius Edge GP-PB20-013, вартістю 606 гривень 25 копійок, які на праві власності належить ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_6 на загальну суму 4 908 гривень 20 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Органами досудового розслідування виконані у повному обсязі вимоги ст. 42 КПК України, тобто, останнього залучено до кримінального провадження у якості підозрюваного, про що свідчать повідомлення про підозру від 30.05.2024.

Окрім цього, наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення злочину, підтверджується наступними зібраними доказами, а саме: витягом з ЄРДР за № 0000171 від 26.03.2024, протоколом прийняття заяви від 25.03.2024, протоколом огляду місця події від 25.03.2024, під час якого було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 . речові докази на відкритій ділянці місцевості, яка розташована поблизу Нового громадського центру за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: дитячий рюкзак в якому знаходилися речі належні ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 29.03.2024, постановою про призначення судово- товарознавчої експертизи, висновком експерта від 25.04.2024, постановою про призначення судово- товарознавчої експертизи, висновком експерта від 22.04.2024, протоколом допиту підозрюваного від 30.05.2024.

Суд, дослідивши клопотання та перевіривши надані письмові докази, заслухавши думку слідчого, яка наполягала на задоволенні клопотання, підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що клопотання є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи строк передбачений за скоєний злочин, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

п.3. ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та потерпілого, т.я. в суді жодна особа не допитана, у зв`язку з чим, підозрювана може вплинути на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні з метою психологічного або фізичного впливу на них, переконавши їх змінити свої покази на свою користь, з урахуванням того, що свідки у кримінальному провадженні є її знайомі.

Все викладене в сукупності дає підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваної від органу досудового розслідування, розуміючи тяжкість покарання за вчинене, та впливу на потерпілого чи свідків.

Слідчим суддею встановлено, що строк тривання досудового розслідування не перевищує двох місяців, тому, відповідно до вимог ст.ст. 115, 219, 295 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для обрання запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не обмеживши особу в переміщенні (застосування до підозрюваного, обвинуваченого обов`язок не виїжджати, на період дії запобіжного заходу, за межі району в якому мешкає). Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 хоча в силу ст. 89 КК України і не судимий, проте підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який, згідно чинного законодавства, передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи наявний строк покарання за вчинене, чи впливати на потерпілого та свідків на свою користь, а також вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, враховуючи його вік, спосіб життя, стан здоров`я, факт оголошення воєнного стану в країні, слідчий суддя дійшов подальшого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, що є найм`якішим запобіжним заходом та достатнім для виконання останнім процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з відповідним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, але не більше двох місяців.

Строк запобіжного заходу відраховувати з 23.07.2024.

Термін дії ухвали закінчується 30 липня 2024 року.

Виконання цього запобіжного заходу покласти на ОСОБА_4 , роз`яснивши йому обов`язки, передбачені ст. 179 КПК України.

Покласти на підозрюваного такі зобов`язання:

1. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2. Прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий ОСОБА_3 , а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

В разі невиконання покладених судом обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід ніж особисте зобов`язання і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: ОСОБА_1