Провадження №1-кп/522/315/24
УХВАЛА

11 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000036 від 17.01.2017 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Миколаїв, заміжньої, з вищою освітою, займає посаду начальника ГУ ДМС в Одеській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої, обвинуваченої за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 4 ст.191, ч. 2 ст. 366 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Одеси, одруженого, з вищою освітою, фізична особа підприємець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 5 ст.27, ч. 4 ст. 191 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м. Одеси, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , обвинуваченого за ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 5 ст.27, ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м. Харків, з вищою освітою, займає посаду директора ТОВ «СМУ № 533», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000036 від 17.01.2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч.ч. 3,4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого за ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме - у період часу з 23 години до 06 години, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України:

- переховуватися від органів розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), обґрунтований тим, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності вона може переховуватись від органів досудового розслідування (наприклад на тимчасово окупованих територіях, ПМР, тощо);

- незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), обґрунтований тим, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків, схиляючи останніх до дачі завідомо неправдивих показань або зміни показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) - у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з домашнім арештом, ОСОБА_3 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки їй відомі способи вчинення такого кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, та матеріали, долучені до клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про наступне.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 обвинувачується в рамках зазначеного кримінального провадження у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

Станом на теперішній час жодні запобіжні заходи відносно обвинуваченої не застосовувались.

Як зазначає в своєму клопотанні прокурор, метою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання покладених на ОСОБА_3 процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, що остання може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з у рахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В свою чергу, судом встановлено, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про виникнення під час розгляду зазначеного обвинувального акту ризиків, визначених ст. 177 КПК України, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 .

Так, у рамках зазначеного кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 не переховується від суду, з`являється в судові засідання та не перешкоджає будь-яким іншим чином судовому розгляду справи.

Ризик щодо незаконного впливу на свідків у даному кримінальному проваджені також не доведений стороною обвинувачення, оскільки судовий розгляд справи триває, на це час судом вже допитувались свідки і жоден з них не повідомляв суду про будь-який тиск з боку ОСОБА_3 , сторона обвинувачення також до цього часу не повідомляла суду про подібні випадки та не надавала відповідні докази.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, суд зазначає, що він також не доведений стороною обвинувачення та заявлений без жодних обґрунтувань.

При цьому, суд погоджується з думкою сторони захисту, що враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченої як на стадії досудового провадження, так і під час судового провадження у цій справі, а також відсутність спроб перешкодити кримінальному провадженню ризики, передбачені ст. 177 КПК України, нівелюються.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що в ході розгляду клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_3 міри запобіжного заходу, не було встановлено обставин, які б вказували на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку, що подане клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 194, 331, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0000036 від 17.01.2017 року про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1