У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Шостка Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, в кримінальному провадженні № 0000081 від 02.05.2022, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2021 року ОСОБА_5 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби на посадах рядового складу в Збройних Силах України строком на три роки. Після укладення контракту військовослужбовця ОСОБА_5 зараховано до списківособового складу в/ч НОМЕР_1 , поставлено на забезпечення та призначено на посаду водія 3 аеромобільного десантного взводу 2 аеромобільної десантної роти в/ч НОМЕР_1 . Відповідно до наказу № 5 командира в/ч НОМЕР_2 11.01.2022 солдат ОСОБА_5 прибув у відрядження до в/ч НОМЕР_2 для проходження фахової підготовки за військовою обліковою спеціальністю, 12.01.2022 зарахований на котлове забезпечення у військовій частині НОМЕР_2 . Солдат ОСОБА_5 військовослужбовець за контрактом в/ч НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді водія 3 аеромобільного десантного взводу 2 аеромобільної десантної роти в/ч НОМЕР_1 , будучи у відрядженні з 11.01.2022 у в/ч НОМЕР_2 з метою проходження фахової підготовки за військовою обліковою спеціальністю, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 11 год 45 хв. 26 січня 2022 року самовільно залишив місце служби в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків до 12 листопада 2024 року, коли прибув до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за адресою: АДРЕСА_4 , чим закінчив вчинення злочину.За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 та визначених місцях служби ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Підставою до внесення клопотання стало те, що 12.11.2024 військовослужбовцю ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність визначених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, через що застосування запобіжного заходу є необхідним з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому слідчий за погодженням із прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Підозрюваний пояснив, що він залишив військову частину через сімейні обставини, а в подальшому хотів повернутися назад на службу, але були певні перешкоди, так як його не приймали до військової частини. Захисник просив обрати більш м`який зпобіжний захід.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що за рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, що підтверджується наступними документами: витягом з наказу № 5 командира в/ч НОМЕР_2 від 11.01.2022 про прибуття у відрядження до в/ч НОМЕР_2 військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 та зарахування його на забезпечення у в/ч НОМЕР_2 ; витягом з наказу № 17 командира в/ч НОМЕР_2 від 26.01.2022 про самовільне залишення військової частини; повідомленням № 812/1883 від 03.06.2022 з в/ч НОМЕР_2 про те, що військовослужбовець ОСОБА_5 до в/ч НОМЕР_2 не повертався; наказом № 26 командира в/ч НОМЕР_2 від 07.02.2022 про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення 26.01.2022 військової частини військовослужбовцем ОСОБА_5 ; актом службового розслідування за фактом самовільного залишення 26.01.2022 військової частини військовослужбовцем ОСОБА_5 ; витягом з наказу № 91 командира в/ч НОМЕР_2 від 26.01.2022 про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 ; показаннями військових службових осіб в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

12.11.2024 органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, оскільки він, з його слів, проживає одиноко, а також має негативну службову характеристику т.в.о. командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_12 від 27.01.2022.

За правилами ч. 8 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Тому за наведених обставин слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, так як застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави в силу п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно чого під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437- 442 КК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11 січня 2025 року включно.

Строк дії ухвали до 11 січня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 15-40 год. 15.11.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1