Справа № 581/620/24
Провадження № 1-кп/581/45/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2024 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , має вищу освіту, одружений, голова ФГ « ОСОБА_4 »,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту в порушення положень земельного та природоохоронного законодавства України, восени 2023 року, точний день та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , з метою протиправного отримання прибутку від вирощування сільськогосподарських культур, здійснив розорювання самовільно зайнятих земельних ділянок, площею 1,2184 га, 0,3215 га та 1,9171 га, без кадастрових номерів, які знаходяться в межах природно-заповідного фонду - загально-зоологічного заказника місцевого значення «Русанівський» на території Липоводолинської територіальної громади Роменського району Сумської області та є особливо цінними землями.

У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, маючи єдиний умисел, спрямований на вирощування сільськогосподарських культур, у травні 2024 року ОСОБА_4 засіяв вказані раніше розорані земельні ділянки, площею 1,2184 га, 0,3215 га та 1,9171 га, без кадастрових номерів, які знаходяться в межах природно-заповідного фонду - загально-зоологічного заказника місцевого значення «Русанівський» на території Липоводолинської територіальної громади Роменського району Сумської області та є особливо цінними землями. Вказаними діями обвинувачений завдав Липоводолинській селищній раді майнової шкоди у розмір 85387,90 грн.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельних ділянок, які відносяться до особливо цінних земель.

До початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, оскільки він перестав бути суспільно небезпечним, а обстановка навколо нього зазнала таких змін, що унеможливлює вчинення ним нового злочину.

Зазначає, що він щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, вперше вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, перестав бути суспільно небезпечним внаслідок зміни обстановки, оскільки ним було встановлено межі орендованих ним земельних ділянок та огорожу на межі цих ділянок із земельними ділянками загально-зоологічного заказника, а також повністю відшкодовано завдані збитки. До клопотання додав договір про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 24 липня 2024 року, акт приймання передачі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також фотографії земельних ділянок із встановленими на ній межовими знаками та наявною на них сільськогосподарською культурою по обидві сторони межових знаків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України. Пояснив, що з участю сертифікованого спеціаліста було визначено межі орендованих ним земельних ділянок та встановлено межові знаки. Посаджена на самовільно зайнятих земельних ділянках соя продовжує там зростати і він має намір зібрати з неї урожай у майбутньому.

Прокурор ОСОБА_3 вказав, що вжиті обвинуваченим заходи не вказують на наявність передбачених ст. 48 КК України підстав, встановлені межові знаки не унеможливлюють вчинення обвинуваченим правопорушення у майбутньому.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши приєднані сторонами матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно із п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України - право, а не обов`язок суду.

Таким чином, для застосування положень ст. 48 КК України суду належить встановити, як факт вчинення особою злочину, так і обставини, які свідчать про можливість звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки за конкретних відповідних підстав, навівши в судовому рішенні конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату діянням чи особою суспільної небезпечності.

У клопотанні обвинувачений ОСОБА_4 , прохаючи застосувати до нього ст. 48 КК України, посилається на те, що він повністю визнав свою вину та повністю відшкодував заподіяні збитки, вчинив кримінальне правопорушення вперше, активно сприяв розкриттю злочину та встановив межі знаки на орендованих ним земельних ділянках, що межують із заказником.

Однак, такі обставини не свідчать про те, що обстановка змінилася таким чином, що вчинене ОСОБА_4 діяння вже не є суспільно небезпечним, чи що він перестав бути суспільно небезпечною особою і є маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину, а тому, підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, у цьому випадку, відсутні.

У зв`язку з викладеним суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 284, 314, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження в зв`язку зі зміною обстановки.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1