УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000043 від 17.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обіймаючи посаду завідувача кафедри спеціальних юридичних дисциплін Рівненського інституту Київського університету права НАН України (ЄДРПОУ - 22566995), в порушення вказаних вище вимог законодавства, організаційно-розпорядчих документів та своїх функціональних обов`язків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, 23.08.2024 висловив вимогу про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, а 27.08.2024 особисто одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_8 за вчинення в його інтересах дій щодо організації вступу на навчання з використанням службового становища при наступних обставинах.

При цьому, розуміючи незаконність вищезазначеної вимоги ОСОБА_5 та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 звернувся із заявою до правоохоронних органів про вчинене кримінальне правопорушення.

23.08.2024, близько 14 год. 20 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із Рівненським інститутом Київського університету права НАН України, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного незаконного збагачення протиправним шляхом, заздалегідь домовившись по телефону провів зустріч із абітурієнтом для вступу на здобуття освіти вищого ступеню від наявного ОСОБА_8 , якому під час розмови особисто висловив вимогу надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1600 доларів США, за вирішення питання щодо зарахування на навчання до навчального закладу, що забезпечить уникнення від призову під час мобілізації до лав Збройних сил України, при цьому повідомив про необхідність надання у подальшому відповідних документів із метою їх подання для вступу.

В подальшому, 27.08.2024, приблизно о 17 год. 25 хв., реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кафе «Їдальня на Андріївському», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 , отримав від нього грошові кошти в сумі 1600 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на вказану дату становить 66 174,56 грн., за вчинення дій із зловживанням своїм службовим становищем щодо забезпечення безперешкодного вступу ОСОБА_8 до навчального закладу для отримання освіти вищого ступеню від наявного, що забезпечить уникнення від призову під час мобілізації до лав Збройних сил України.

28 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 26.08.2024; протоколом обшуку від 27.08.2024; речовими доказами -п`ятнадцятьма імітаційними банкнотами в сумі 1 500 доларів США; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколами та матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, іншими матеріалами кримінального провадження.

Посилаючись на вищевикладене, а також те, що застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, а тому слідчий вказує на необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою.

Слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому підстав, просили його задоволити.

Підозрюваний та його захисники просили застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, вказавши на необґрунтованість підозри та відсутність заявлених ризиків.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Рівненським РУП ГУНП Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000043 від 17.06.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України.

За вищевказаних обставин, у рамках даного кримінального провадження, 28 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

27.08.2024 ОСОБА_5 було затриманов порядку ст. 208 КПК України.

Згідно примітки до ст. 45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України відноситься до категорії корупційних злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Стандарт розумної підозри припускає, що певні елементи правопорушення або певні обставини можеть бути недоведені на ранній стадії розслідування.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; а у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при його розгляді довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України КК України, а також наявність ризиків визначених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, ухилятись від слідства, суду та покарання, оскільки постійно проживає поза межами місця розташування органу досудового розслідування та суду в м. Кременець, а саме на території Тернопільської області, об`єктивно підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

На даний час не допитано працівників Рівненського інституту Київського університету права НАН України, інші можливі співучасники підозрюваного, що надаватиме йому безперешкодну можливість впливати на свідків для надання викривлених показань. Також є може чинити тиск на заявника ОСОБА_8 для зміни ним показань у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, не вилучені документи щодо діяльності ОСОБА_5 в навчальному закладі, та інші документи які мають значення для кримінального провадження, не проведені інші слідчі (розшукові) дії, а тому перебуваючи на волі підозрюваний може їх знищити, переховати від органів досудового розслідування.

Зважаючи на категорію кримінального правопорушення, зв`язки підозрюваного в середовищі викладачів навчальних закладів, може свідчити про можливості вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що останній має постійне місце праживання та роботи, раніше не судимий, одружений, має на своєму утриманні батька який являється особою з інвалідністю ІІ групи, а також має ряд хронічних захворювань.

З урахуванням наведеного, є необхідним застосування відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 нього вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладене, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, санкція за ступенем тяжкості класифікована як тяжкий злочин, суд вважає доцільним визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176,178,179,182, 184,186,193,194,196,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з 27 серпня 2024 року на 25 жовтня 2024 року.

Одночасно визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0010559, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави виконання наступних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25.10.2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, який не тримається під вартою, що не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1