Справа № 632/851/24
провадження № 1-кп/632/120/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року місто Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селі Колодязне Дворічанського району Харківської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, неодноразово судимого, останній раз 04 червня 2003 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і шість місяців, звільненого 14 липня 2009 року у зв`язку з відбуттям покарання, згідно із ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 29 серпня 2024 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00024934 від 21 травня 2015 року, у частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України закрите на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, цією ж ухвалою звільненого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 357 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження у цій частині обвинувачення закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 13 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно із висунутим обвинуваченням, 12 березня 2024 року ОСОБА_6 перебував у квартирі АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_7 вживав алкогольні напої.

В цей же день, близько п`ятнадцятої години, ОСОБА_6 перебуваючи у зазначеному житлі побачив на столі у кухні мобільний телефон марки «Samsung» моделі А10, який належав ОСОБА_7 .

За цих обставин у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна згаданого вище мобільного телефону.

Реалізуючи свій умисел, діючи із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року, який у подальшому був неодноразово продовжений, зокрема Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що потерпілий заснув, повторно таємно викрав майно ОСОБА_7 - мобільний телефон марки «Samsung» моделі А10, вартістю 984 гривні.

Після цього, ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь.

Своїми кримінальними протиправними діями ОСОБА_6 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 .

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання та надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. При цьому підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

З кількістю та вартістю викраденого погоджується.

Потерпілий проти задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження з наступних підстав.

За змістом ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У статті 58 Конституції України зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» №3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відтак кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує встановлений статтею 51 КУпАП розмір, а саме: два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, а тому для кваліфікації правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму (соціальна пільга) становить 1 514 гривень.

Отже, на момент вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому діяння розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3 028 гривень (1514*2=3028).

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, яка вчинена 12 березня 2024 року.

Вартість викраденого ОСОБА_6 майна становить 984 гривні.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року в справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) викладено висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив у повному обсязі викладені у обвинувальному акті обставини, зазначив про відсутність необхідності повного дослідження доказів у кримінальному провадженні, підтвердив свою обізнаність із суттю та юридичним змістом такої процесуальної дії, як закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що сума таємно викраденого ОСОБА_6 чужого майна становить 984 гривні, тобто є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність (3028 гривень), суд вважає, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що кримінальне провадження стосовно обвинуваченого підлягає закриттю з нереабілітуючих підстав, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 1893 гривні 20 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 370, 371, 372, 376, 479-2 КПК України,-

П ОС Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 13 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати в сумі 1893 гривні 20 коп., стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі А10, сім карти, флеш носій, відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути власнику (законному володільцю).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1