Справа №574/1114/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/809/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Буринського районного суду Сумської області від 28.11.2023, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Буринь Сумської області, з середньою базовою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_8 в якій вона просила вирок Буринського районного суду Сумської області від 28.11.2023, скасувати, а кримінальне провадження відносно неї закрити з підстав визначених в п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченій визначено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1 195 грн процесуальних витрат.

Долю речового доказу вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачена зазначала, що вирок суду першої інстанції незаконний, необгрунтований, немотивований та такий, що ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуальньного закону, Конституції України та Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Так, обвинувачена не погоджувалась з такою кваліфікуючою ознакою її діяння як «придбання наркотичних засобів», обвинувачена вважала, що суд не встановив мотиву вчинення нею злочину, обставин, що пом`якшують покарання, або ж виступають підставою для закриття кримінального провадження. ОСОБА_8 наголошувала, що вона має похилий вік, групу інвалідності, ряд захворювань та скрутне матеріальне становище.

Щодо обставин інкримінованого їй злочину, то тут обвинувачена наголошувала, що гілка коноплі виросла на її присадибній ділянці самостійно, будучи хворою і не маючою коштів, вона - обвинувачена вимушена була лікувати себе сама «засобами народної медицини». Тому, знайшовши в мережі «Інтернет» рецепт від ревматизму, цеститу, пониження тиску і різних захворювань, вона вирішила використати коноплю в лікарських цілях шляхом приготування чаю та настоянок. Обвинувачена цитувала як саме готувати лікарські засоби з використанням листків коноплі і наголошувала, що ні орган досудового розслідування ні суд не встановили з якою ціллю вона тримала цю гілку коноплі на своєму сіннику і не врахував того, що саме вона була їй потрібна для лікування.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_8 у точно невстановлений в ході досудового розслідування та судового розгляду день, на початку жовтня 2023 року, в обідній час, перебуваючи на території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , завідомо знаючи про те, що «канабіс» (марихуана, конопля) є наркотичним засобом і що його незаконне придбання та зберігання являються протиправними діями, що тягнуть за собою кримінальну відповідальність, діючи умисно, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на придбання наркотичного засобу, зірвала гілки рослини коноплі, яка росла на території вказаного господарства біля сараю придбавши, таким чином, наркотичний засіб для власних потреб, без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_8 , в той же день та час, продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на зберігання наркотичного засобу, зв`язала зірвані нею гілки рослини коноплі в пучок та поклала їх до сінника, розташованого, за адресою: АДРЕСА_2 , зберігаючи таким чином наркотичний засіб для власних потреб, без мети збуту, до 14.10.2023.

Працівниками Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області 14.10.2023 в період часу з 08 год. 58 хв. до 09 год. 48 хв., під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_2 , у сіннику, виявлено речовину рослинного походження ззовні схожі на гілки рослини коноплі, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/119-23/14838-НЗПРАП від 31.10.2023 утворені особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом (речовина у вигляді верхніх частин верхівок) та речовиною, яка не є наркотичним засобом (речовина у вигляді нижніх частин (основ) гілок та центральних стебел, в складі якої тетрагідроканнабінолу не виявлено). Маса канабісу (із суміші в перерахунку на висушену речовину) становить 472,19 г.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» вилучений «канабіс» загальною вагою 472,19 г. є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Згідно таблиці 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса вилученого наркотичного засобу 472,19 г. перевищує граничну межу невеликих розмірів, встановлену для даного виду наркотичних засобів.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду справи обвинувачена ОСОБА_8 повідомлена, що слідує з письмової розписки про вручення їй поштового відправлення (а.с. 52).

До Сумського апеляційного суду обвинувачена не з`явилась, а в апеляційній скарзі просила розгляд справи проводити без її участі та за участю захисника, якого призначити їй на безоплатній основі за рахунок коштів держави.

Враховуючи вказані обставини, зважаючи на те, що питання про погіршення становища в апеляційній скарзі обвинуваченої не ставиться, а для участі у апеляційному перегляді справи з`явився захисник за призначенним ОСОБА_7 , тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи без участі обвинуваченої ОСОБА_8 та за участі її захисника, що узгоджується з положеннями сч. 4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 , яка апеляційну скаргу обвинуваченої підтримала, думку прокурора ОСОБА_6 , яка проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої заперечила, просила вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги обвинуваченої колегія судідв дійшла такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів справи вироком Буринського районного суду Сумської області від 28.11.2023 обвинувачену ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вказаний вирок суду в апеляційному порядку оскаржений лише одним учасником кримінального провадження обвинуваченою ОСОБА_8 , яка просила зазначений вирок суду першої інстанції, скасувати, а кримінальне провадження відносно неї закрити з підстав визначених в п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України.

З доводів апеляційної скарги слідує, що ОСОБА_8 не погоджувалась з такою кваліфікуючою ознакою її діяння як «придбання наркотичних засобів», вважала, що суд не встановив мотиву вчинення нею злочину, обставин, що пом`якшують покарання, або ж виступають підставою для закриття кримінального провадження. Наголошувала, що вона має похилий вік, групу інвалідності, ряд захворювань та скрутне матеріальне становище. Наркотичну речовину використовували виключно в лікарських цілях.

Тобто з викладеного слідує, що обвинувачена фактично не погоджувалась з доведеністю її вини у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 309 КК України і вимоги її скарги охоплювали саме оскарження вироку суду в частині правильності фактичних обставин справи та правової кваліфікації її дій.

Натомість, з матералів справ слідує, що в суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому злочині за ч. 1 ст. 309 КК України визнавала повністю, щиро розкаювалася у скоєному та пояснювала, що на початку жовтня 2023 року, точний день не пам`ятає, в обідній час, біля сараю на території господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке вона придбала для свого сина, виявила рослину коноплі, яку зірвала та зв`язавши її гілки в пучок, поклала до сінника щоб потім використати для приготування ліків. У подальшому 14.10.2023 до неї прибули працівники поліції і вона добровільно видала їм вказану рослину коноплі, яка в неї зберігалась. Також, обвинувачена не оспорювала масу, вилученого у неї, наркотичного засобу.

Враховуючи такі обставини, заслухавши пояснення обвинуваченої, які відповідають фактичним обставинам справи і сторонами кримінального провадження не оспорюються, з`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, суд першої інстанції у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом було з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження змісту цих обставин, не встановлено сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачена свою вину визнала повністю, її покази відповідають фактичним обставинам справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена і її дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Враховуючи такі обставини справи, колегія суддів позбавлена можливості переглядати в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції щодо правильності встановлення фактичних обставин справи, доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, що узгоджується з положеннями ч.3 ст. 349 КПК України та самою обвинуваченою в суді першої інстанції не заперечувались.

Тому, вирок Буринського районного суду Сумської області від 28.11.2023 підлягає аналізу лише в частині признеченого обвинуваченій ОСОБА_8 покарання.

В цій частині колегія суддів зазначає наступне.

Так, за правилами кримінального закону покарання, призначене особі за скоєний злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому вигляді й розмірі, яке з урахування ступеня тяжкості скоєного злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження скоєння нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, та й іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування судом. Наведені в ній положення зобов`язують суд при призначені покарання врахувати не лише ступінь тяжкості скоєного злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, та особу винної, яка раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд першої інстанції визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 передбаченого законом покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів з таким рішенням суду першої інстанції в цілому погоджується, однак вважає, що розмір призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 штрафу - 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, є занато великим і непомірним для обвинуваченої.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_8 свою вину визнавала, активно сприяла розкриттю злочину, що визнано судом пом`якшуючими покарання обставинами, обвинувачена надавала пояснення, що стало підставою для скороченого порядку розгляду справи, за правилами ст. 349 КПК України. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Крім цього, ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується позитивно, має вік в 61 рік, страждає на ряд захворювань, зокрема ускладнена катаректа та деформуючий остеоартоз лівого коліна 111 ступеню, та потербує стаціонарного лікування вищезазначених захворювань.

Враховуючи вказані обставини, а також те, що тяжких наслідків від вчиненого обвинуваченою злочину не настало, шкода нікому не заподіяна, виявлені в ОСОБА_8 наркотичні засоби вилучено, а також зважаючи на існування декількох пом`якшуючих її покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правоопрушення, колегія суддів вважає за можливе застосувати положення ст. 69 КК України і призначити ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі визначеної в санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Тому, керуючись п.1 ч.1 ст.408 КПК України, вирок Буринського районного суду Сумської області від 28.11.2023 апеляційний суд вважає за необхідне змінити в частині призначеного обвинуваченій покарання, зокрема зменшити до стягнення з ОСОБА_8 суми штрафу з 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн на 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, тим самим, частково задовольнивши вимоги апеляційної скарги обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Буринського районного суду Сумської області від 28.11.2023, відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, змінити.

Вважати ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України засудженою до покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4