Справа № 953/6575/24
н/п 1-кс/953/6366/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000870 від 19.07.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Харківської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком застосування на 60 днів, без визначення розміру застави.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СУ ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000870 від 19.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В клопотанні слідчий вказує, що ОСОБА_5 , 19.07.2024, приблизно о 13:30 (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «LADA 212140», р.н. НОМЕР_1 , чим грубо порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з яким: - п. 2.9 а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», в якому на передньому пасажирському сидінні перебував пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та рухався по ґрунтовій дорозі зі сторони села Петрівка в напрямку селища Шевченкове Куп`янського району Харківської області.

Під час руху по ґрунтовій дорозі, в районі автодороги «Шевченкове-Новомиколаївка» + 720 м до повороту на село Петрівка Куп`янського району Харківської області, водій автомобілю «LADA 212140», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , діючи необережно, не врахував дорожню обстановку, перед маневром ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу руху по якій у зустрічному напрямку зі сторони селища Шевченкове в напрямку села Петрівка Куп`янського району Харківської області рухався автомобіль «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , чим створив небезпеку для руху останнього та допустив зіткнення зазначених транспортних засобів. Таким чином, водій автомобіля «LADA 212140», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напряму руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобілю «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, пасажир автомобілю «LADA 212140», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 загинув на місці події.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи, у зв`язку із дорожньо-транспортною подією, яка мала місце 19.07.2024, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої поєднаної травми тіла у вигляді уламкового перелому правої плечової кістки, черепно-мозкової травми та наявністю зовнішніх ушкоджень, забійної рани лобної ділянки голови зліва.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи, у зв`язку із дорожньо-транспортною подією, яка мала місце 19.07.2024 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлені наступні тілесні ушкодження: в області голови і обличчя: забійна рана лобної області, садна - в лобній області зліва у кількості 2х, в лобній області справа, в області правої брові у кількості 2х, в виличній області справа, на правій щоці, на спинці носа, на нижній губі зліва, на підборідді справа у кількості 2х, в виличній області зліва; в області грудної клітки: садна - на передній поверхні грудної клітки справа у кількості 4х, в області тіла грудини у кількості 4х, на передній поверхні грудної клітки зліва у кількості 5-ти, розриви правої і лівої легені, крововилив в середостіння, крововилив в навколосерцеву сумку; в області правої верхньої кінцівки: садна - на передній поверхні правого плечового суглобу у кількості більш 10-ти, на зовнішній поверхні правого плеча в середній треті у кількості 2х, на зовнішній поверхні правого плеча в нижній треті у кількості 4х, на передній поверхні правого передпліччя у верхній треті; в області передньої черевної стінки: синець - на передній поверхні черевної стінки справа в області правого підребер?я, множинні розриви правої долі печінки; в області правої нижньої кінцівки: садна - на передній поверхні правого колінного суглоба у кількості 3х, на передній поверхні правої гомілки у кількості 5-ти, закритий багато - уламковий перелом обох кісток правої гомілки в верхній треті; в області лівої нижньої кінцівки: забійні рани на передній поверхні лівого колінного суглобу у кількості 2х, закритий уламковий перелом лівої стегнової кістки в нижній треті. Причиною смерті ОСОБА_7 стала поєднана тупа травма грудної клітки і черевної порожнини. Закрита тупа травма грудної клітки з множинними розривами правої і лівої легені, з крововиливом в середостіння і навколосерцеву сумку, закрита тупа травма черевної порожнини з множинними розривами правої долі печінки, що ускладнилися в своєму перебігу масивною внутрішньогрудною і внутрішньочеревною крововтратою.

Згідно з висновками судових автотехнічних експертиз у даній дорожній обстановці водій автомобілю «LADA 212140», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 виразилися в тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «LADA 212140», р.н. НОМЕР_1 , чим грубо порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, діючи необережно, не врахував дорожню обстановку, перед зміною напряму руху не переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не впевнившись при цьому в безпеці маневру, змінив напрямок руху ліворуч, тим самим виїхав на смугу руху по якій рухався у зустрічному напрямку автомобіль «Mitsubishi L200 2.5 TD», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , внаслідок чого допустив зіткнення з ним, чим грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до спричинення потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Слідчий вказує, що 30.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Слідчий зазначив, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується: протоколом огляду місця ДТП; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 ; протоколами проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 ; висновками судово токсикологічної, судово-медичних, судово-авто-технічних експертиз; висновком транспортно-трасологічної та судово-автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу.

Сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_5 покладався на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000870 від 19.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

30.08.2024 о 09 год. 30 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За результатами розгляду даного клопотання про обрання застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження.

Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке є тяжким злочином. Санкція частини 3 ст. 286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого, свідка, експерта, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на потерпілого, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Разом з тим, прокурором в судовому засіданні не доведено ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваної виконання процесуальних рішень у справі.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При цьому слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

З огляду на зазначене, суд вважає, що конкретні обставини даного кримінального провадження, характер та тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про його особу, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення обвинуваченим виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_5 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних про неможливість підозрюваного ОСОБА_5 перебувати в умовах СІЗО за станом здоров`я на час розгляду клопотання до суду не надано.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 28 жовтня 2024 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 28 жовтня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1