Справа № 383/214/23
Номер провадження 1-кп/383/57/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 від 21.01.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до ст.89 КК України, вважається таким, що судимостей немає,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 від 21.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 25.12.2022 року у вечірній час, перебуваючи в будинку домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вживали алкогольні напої.

Цього ж вечора, близько 22:00 години, коли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заснули, у ОСОБА_4 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчиненого в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону «IPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_1 в чохлі чорного кольору вартістю 637 гривень 50 копійок, який належав ОСОБА_5 , та знаходився на тумбочці в спальній кімнаті вказаного домоволодіння.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , одразу після того як у нього виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, впевнившись, що його ніхто не бачить та він є непоміченим, таємно викрав мобільний телефон «IPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_1 в чохлі чорного кольору вартістю 637 гривень 50 копійок.

З місця вчинення злочину ОСОБА_4 , зник, а викраденим розпорядився за власним розсудом завдавши ОСОБА_5 , матеріального збитку на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Обвинувачений в судовому засіданні погодився на закриття даного кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Потерпілий не заперечила щодо закриття кримінального провадження.

Суд, вивчивши доводи заявленого прокурором клопотання, вислухавши учасників процесу, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, 25.12.2022 року у ОСОБА_5 на суму 637 грн. 50 коп.

На час вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 діяння, що мало місце 25.12.2022 року, положення ч.1 ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009 року, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009 року).

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2022 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 в сумі 2481 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240 грн. 50 коп.

Положеннями ст.185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009 року у 2022 році, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 248 грн. 10 коп. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 248 грн. 10 коп., то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 248 грн. 10 коп. у 2022 році, кваліфікувалося за ч.1 ст.51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 248 грн. 10 коп. - за ч.1 ст.185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно) - за відповідною частиною статті 185 КК України.

З 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч.1 ст.51 КУпАП в редакції Закону №3886-IX від 18.07.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону №3886-IX від 18.07.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення правопорушення, що становить 2481 грн. (1240,50 х 2), та на час розгляду справи кримінальним правопорушенням не являється, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованого ОСОБА_4 діяння, що мало місце 25.12.2022 року, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжки у якої останній обвинувачується, згідно обвинувального акту становить 637 грн. 50 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481 грн.).

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 або п. 1-2 ч.2 цієї статті, поставляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Так, згідно із ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Отже, враховуючи наведене та те, що під час підготовчого судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння, що мало місце 25.12.2022 року і обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлявся.

По справі є процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи в сумі 1510 грн. 16 коп., які суд відносить на рахунок держави.

Долю речового доказу суд вирішує у відповідності до правил ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 284, 314, 372, 479-2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000015 від 21.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи в сумі 1510 грн. 16 коп. віднести на рахунок держави.

Речовий доказ мобільний телефон «IPhone 6» IMEI НОМЕР_1 в чохлі чорного кольору, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, після набрання цією ухвалою законної сили повернути за належністю законному володільцю потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1