Справа №573/1609/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/613/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 27 вересня 2023 року, якою клопотання відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Апатіти, РФ, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

про застосування примусових заходів медичного характеру з відповідними додатками у кримінальному провадженні № 0000116 від 22.07.2023, за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

Відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, відносно особи, яка підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , відповідно яких:

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 27.09.2023 скасувати, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру повернути до Білопільського районного суду Сумської області на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання;

- особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 просить ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 27.09.2023 скасувати та закрити провадження, відповідно до вимог норми п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України;

- захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 27.09.2023, а кримінальне провадження направити до Білопільського районного суду Сумської області для прийняття рішення про її закриття.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 27.09.2023, відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою від обвинувачення, відносно особи, яка підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння - ОСОБА_8 .

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з відповідними додатками у кримінальному провадженні № 0000116 від 22 липня 2023 відносно ОСОБА_8 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - повернуто прокурору Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 посилається на те, що в резолютивній частині клопотання зазначено про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, передбачених ч. 3 ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу, що по суті передбачає госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Також, при прийнятті рішення про повернення клопотання прокурора, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, визначених для підготовчого судового засідання, оскільки вдався до оцінки правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , що і поклав в основу прийнятного рішення. Так, оцінка правильності кваліфікації дій є завданням судового розгляду та не вирішується під час проведення підготовчого судового засідання.

Ні в описовій, ні в резолютивній частині ухвали, суд не зазначив, яких саме заходів має вжити прокурор та не встановлено терміни для усунення недоліків, що суперечить вимогам листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012.

На підставі вищевикладеного, прокурор вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що винесена з істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства України.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвалене судове рішення не відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.

Так, судом було проігноровано наявність підстав для закриття кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Подане клопотання прокурора про застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру є необґрунтованим, адже не містить підтверджень вчинення ним кримінального правопорушення та не визначено ступінь його небезпечності для суспільства.

Захисник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом залишено поза увагою та обставина, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 просили закрити кримінальне провадження з огляду на те, що вони один з одним примирились.

Так, потерпілий ОСОБА_10 розуміючи наслідки своїх дій, заявив про відмову від обвинувачення, а тому кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 підлягає закриттю.

Особливі порядки кримінального провадження, передбачені в КПК України, а саме у формі обвинувачення та кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру не виключають одне одного та не є альтернативними, а співвідносяться як загальне ( з огляду на процес початку та можливого завершення провадження) зі спеціальним (суб`єктом).

Саме заява потерпілого про притягнення до кримінальної відповідальності винної особи у справах приватного обвинувачення є актом ініціалізації процедури кримінального переслідування, а відповідно наявність заяви про відмову від обвинувачення є безумовною підставою для негайного припинення кримінального переслідування на будь-якій стадії кримінального процесу.

Так, ігнорування судом першої інстанції волевиявлення потерпілого щодо відмови від обвинувачення та закриття кримінального провадження є порушенням права потерпілого на захист та вимог кримінального процесуального кодексу.

Згідно ухвали, до Білопільського районного суду Сумської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000116 від 22.07.2023 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2023, близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_8 перебував у парку неподалік супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_10 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка, у ході якої ОСОБА_8 знаходячись в положенні стоячи обличчям по відношенню до потерпілого наніс два удари кулаком лівої руки в праву щічну ділянку, одного удару кулаком лівої руки в ділянку правого вуха, в результаті чого ОСОБА_10 впав на землю. Після цього ОСОБА_8 сівши зверху на потерпілого, наніс одного удару кулаком правої руки в ділянку лівого ока та взявшись обома руками за шию почав з силою тиснути, після чого ОСОБА_8 припинив свої протиправні дії стосовно ОСОБА_10 , спричинивши останньому наступні тілесні ушкодження: синці багряно - фіолетового кольору: у правій очноямковій ділянці, з переходом на праву щічну ділянку, розмірами 11x6 см; у лівій очноямковій ділянці, розмірами 5,5x3,5 см; у правій привушній ділянці, з переходом на вушну раковину, розмірами 4,5x2,5 см; у верхній третині шиї по центру та дещо справа, смугастої форми, розташований по довжині практично горизонтально, розмірами 5,5x2 см. Під даним синцем на відстані 2 см від нього, розмірами 2,5x2 см. На шиї від підборідної ділянки та до нижньої третини шиї визначається синець неправильно овальної форми, жовтого кольору, розмірами 14x12 см. В ділянках обох очей визначаються зливні крововиливи у видимі ділянки білкових оболонок, червоного кольору. В ділянках задніх поверхонь обох ліктевих суглобів визначаються численні садна неправильно прямокутних та овальних форм, розмірами до 2,5x2 см, з кіркою коричневого кольору вище рівня шкіри, що частково сходять. Діагноз: гематома повік обох очей, субкон`юнктивальний крововилив лівого ока, які за ступенем тяжкості оцінюються як Легкі.

Таким чином ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке виразилось в спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 534 від 04.09.2023 встановлено, що ОСОБА_8 на час вчинення інкримінованого йому правопорушення страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_8 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом, за своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце апеляційного розгляду, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, з проставленим підписом, на судовий розгляд в режимі відеоконференції, не з`явився. Клопотань про відкладення судового розгляду не подавав.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції та доводів апеляційних скарг, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та частково підтримав апеляційну скаргу захисника, адвоката ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, на думку колегії суддів, судом першої інстанцій зазначених вимог кримінального процесуального закону не було дотримано, про що свідчить нижченаведене.

Відповідно до ст. 511 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Прокурор затверджує складене слідчим, дізнавачем або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, як це передбачено ч. 2 ст. 292 КПК України, має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

З вказаного вбачається, що перелік відомостей, які обов`язково має містити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зокрема, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має містити виклад фактичних обставин суспільно небезпечного діяння, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію суспільно небезпечного діяння з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання суспільно небезпечного діяння.

З вказаних вище норм вбачається, що в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру викладаються фактичні обставини суспільно небезпечного діяння, які прокурор вважає встановленими, проте, відносно формулювання цих обставин та інших складових клопотання немає в законі будь - яких застережень чи вимог, тобто зазначається у такому виді, як це вважає необхідним прокурор. Спосіб же викладення формулювання фактичних обставин та правильність зазначення інших відомостей може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який відповідно, до вимог ст. 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і лише в межах зазначених у клопотанні фактичних обставин відповідно до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору передбачає не формальну невідповідність такого клопотання вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як вбачається із висновків суду першої інстанції, підставою для повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору стало те, що прокурором в даному клопотанні не було зазначено тип нагляду, який необхідно обрати ОСОБА_8 при примусовому застосуванні заходів медичного характеру, з чим суд апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Так, положеннями ст. 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Водночас, метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України).

Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, у тому числі, чи слід застосовувати до особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що положеннями ч. 2 ст. 292 КПК України хоча і передбачено, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, зокрема, має містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, проте, ця інформація не є обов`язковою для суду, вона має рекомендаційний характер і лише безпосередньо суд, ураховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, під час судового провадження застосовує певний вид примусового заходу, відповідний наведеним обставинам, а відтак відсутність в клопотанні прокурора зазначеного типу нагляду, який, на думку сторони обвинувачення, необхідно застосувати ОСОБА_8 не є підставою для повернення такого клопотання прокурору в розумінні вимог ст. ст. 291, 292, 314 КПК України, як і не є перешкодою для призначення клопотання до розгляду та вирішення питання щодо типу нагляду безпосередньо в ході судового провадження.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в своїй постановах від 20 жовтня 2020 року по справі №221/6664/19, від 29 жовтня 2020 року по справі №243/11713/19 та від 22 січня 2019 року по справі №219/12156/17, які, у відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», є обов`язковими для врахування іншими судами.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд не може надавати оцінку відповідності встановлення обставин вчинення суспільно-небезпечного діяння та оцінювати правильність кваліфікацій дій особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а лише перевіряє клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, які, як вбачається з клопотання, в даному випадку дотримані.

Наведені порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів визнає істотними та такими, що перешкодили ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Окрім цього, у підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції, потерпілим ОСОБА_10 подано заяву про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення відносно особи, яка підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння - ОСОБА_8 .

Проте, суд першої інстанції вирішуючи питання про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з відповідними додатками у кримінальному провадженні № 0000116 від 22.07.2023 відносно ОСОБА_8 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не навів мотивів, з яких виходив при постановленні ухвали в частині відмови в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_10 , тим самим допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 370, ст. 372 КПК України, оскільки, зазначивши про надходження від потерпілого ОСОБА_10 клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, суд першої інстанції не надав йому належної оцінки та не мотивував прийняте рішення.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання, який необхідно здійснити відповідно до положень кримінального процесуального закону України, належним чином розглянути клопотання прокурору, дослідити відповідні докази та прийняти рішення згідно з вимогами закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , задовольнити.

Апеляційні скарги особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 27 вересня 2023 року, якою клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з відповідними додатками у кримінальному провадженні № 0000116 від 22.07.2023 відносно ОСОБА_8 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_9 та відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою від обвинувачення, відносно особи, яка підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння ОСОБА_8 , скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4