Справа № 191/1858/22
Провадження № 1-кп/191/133/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Чмирівка Старобільського району Луганської області, громадянина України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 року Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 року64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 15.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Приблизно з 03 березня 2022 року (більш точний час досудовнм розслідуванням не встановлено) військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «лнр», які незаконно створені на тимчасово окупованих територіях Луганської області, що є частиною окупаційної адміністрації рф, здійснили тимчасову окупацію території м. Старобільеька та Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами з метою створення та встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

З цією метою, наказом «голови луганської народної республіки» від 03.03.2022 року № УГ-125/22 було створено «адміністрацію Старобільського району луганської народної республіки», а також призначено «виконувача обов`язків голови адміністрації».

Так, у розумінні п.п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території Старобільської міської територіальної громади Старобільського району Луганської області державою-агресором створено окупаційну адміністрацію Російської Федерації, тобто сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

На підтвердження контролю над захопленою територією, на будівлі Старобільської районної державної адміністрації Луганської області, розташованої за адресою: вул. Центральна, буд. 35, у м. Старобільську Старобільського району Луганської області незаконними збройними формуваннями встановлено прапор так званої «лнр».

Також, на вказаній тимчасово окупованій території створено та розпочато роботу правоохоронних органів «лнр», зокрема, «Старобільського районного відділу внутрішніх справ міністерства внутрішніх справ лнр», «прокуратури Старобільського району генеральної прокуратури лнр» тощо.

У подальшому на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області державою-агресором створено також «інші органи державної влади лнр», які у своїй сукупності здійснюють фактичний контроль над територією Старобільського району Луганської області.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, достеменно знаючи про те, що окупаційні війська, так званої луганської народної республіки, є незаконними і провадять свою діяльність на території України всупереч нормам чинного законодавства України, в кінці березня 2022 року в денний час доби (більш точний час органами досудового розслідування не встановлено) при невстановдених органом досудового слідства обставинах, під час воєнного стану, пройшла співбесіду з представниками так званої «лнр», зокрема для вступу на посаду незаконно створеного правоохоронного органу «лнр», а саме «прокуратури Старобільського району генеральної прокуратури луганської народної республіки», яка є частиною окупаційної адміністрації рф, на предмет її переходу на сторону окупанта. У ході вказаної співбесіди ОСОБА_5 надала згоду представникам рф на добровільний вступ і вступила на посаду до незаконного правоохоронного органу луганської народної республіки - «прокуратури Старобільського району генеральної прокуратури луганської народної республіки».

Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, ОСОБА_5 (більш точний час органами досудового розслідування невстановлений) 01 квітня 2022 року, при невстановдених досудовим розслідуваннях обставинах, під час дії воєнного стану добровільно зайняла посаду в структурному підрозділі окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області, а саме: незаконному правоохоронному органі, так званій, «прокуратурі Старобільського району генеральної прокуратури» незаконно проголошеної «луганської народи республіки».

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_5 , що виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, кваліфіковані за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Прокурор Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримала у повному обсязі, в обґрунтування винуватості обвинуваченої зазначила, що показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та подані письмові докази підтверджують протиправність злочинних дій ОСОБА_5 , а кваліфікація кримінального правопорушення є вірною для того, щоб довести винуватість останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1КК України, поза розумним сумнівом.

Відтак, прокурор просила суд визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, судових, правозахисних і правоохоронних органах на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 (in absentia), яка показань суду не надавала, та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Відповідно до ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2022 року судом було постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 у судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченої ОСОБА_5 для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим остання викликалася в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України: повістки про виклик публікувалися у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті судової влади.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 повинна була знати про розпочате відносно неї кримінальне провадження, здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої обвинувачена над собою не визнає, та могла захищати себе безпосередньо в суді, а так само вказане свідчить про її наміри на ухилення від кримінальної відповідальності.

У той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що при постановленні вироку суд має проаналізувати всі докази, дати їм належну оцінку та прийняти рішення згідно Конституції та законодавства України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченої ОСОБА_5 на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Зокрема, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , пояснила, що вона на даний час працює суддею Вишгородського районного суду Київської області, а до повномасштабного вторгнення рф працювала суддею Старобільського районного суду Луганської області. У зв`язку з окупацією Старобільського району вона виїхала на підконтрольну Україні територію. Окупація м.Старобільська відбулась на початку березня 2022 року. ОСОБА_5 вона знала, так як вони разом працювали в Старобільському районному суді. ОСОБА_5 працювала на посаді помічника судді, характеризувалась позитивно. Спочатку ОСОБА_5 працювала з іншим суддею, але коли він пішов у відставку, то за її поданням вона стала працювати додатковим помічником свідка. Раніше в її діях і поведінці не помічала прихильності до рф та лнр. Також їй відомо, що за вказівкою керівника апарату Старобільського районного суду Нещерета, який в подальшому обійняв посаду судді при окупаційній владі і вже засуджений за це, ОСОБА_5 віддала ключі від кабінету і приймальні свідка. Потім ОСОБА_5 повідомила, що вона повинна була йти працювати в прокуратуру, так як у неї там син, на що свідок їй пояснила, що у неї є можливість виїхати на підконтрольну Україні територію і вона буде працевлаштована, але вона не брала це до уваги. Перепон для виїзду обвинуваченої не було. Також свідку відомо, що ОСОБА_5 спочатку отримала пропозицію працювати в суді при окупаційній владі, але так як суд ще на той час не розпочав роботу, то вона пішла працювати в прокуратуру. У відео, яке вона бачила, ОСОБА_5 давала інтерв`ю як працівник прокуратури щодо отримання гуманітарної допомоги. Потім була інформація, що вона прийняла присягу окупаційній владі. Також свідок пояснила, що вона являється членом Ради суддів України і вона була постійно на зв`язку з працівниками Старобільського районного суду та надавали інформаційну допомогу щодо виїзду, поселення та працевлаштування працівників. Колеги виїжджали з окупованої території і в березні, і в квітні. При наявності бажання ОСОБА_5 могла виїхати.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що до повномасштабного вторгнення він працював заступником голови Старобільського районного суду Луганської області. Виїхав 24.02.2022 року. Місто Старобільськ окуповане з 27.02.2022 року. ОСОБА_5 знав, так як вона працювала помічником судді у Старобільському райсуді. Потім вона працевлаштувалась прокурором до прокуратури Старобільського району лнр. Це йому стало відомо зі слів його секретаря. Також бачив відео про те, що ОСОБА_5 виїжджала до с.Чмирівка Старобільського району та проводила там дії в якості прокурора. Взагалі він вважає це божевільним вчинком з її сторони. Їй під п`ятдесят років, вона огрядна, розумна, але піддавалась чужому впливу. Бачив конкретні публікації, де вона була у формі радянської армії і спілкувалась з мешканцями с.Чмирівка як прокурор. Сумнівів, що вона зайняла посаду в прокуратурі при окупаційній владі у нього немає, бо її зовнішність добре знає. Також на відео бачив іншого працівника суду ОСОБА_11 , який також пішов працювати на окупаційну владу.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він зараз працює суддею Воловецького районного суду Закарпатської області, а до повномасштабного вторгнення рф працював суддею Старобільського районного суду Луганської області і займав адміністративну посаду заступника голови суду. ОСОБА_5 працювала секретарем судових засідань, помічником судді у Старобільському райсуді. При генеральному прокуророві ОСОБА_12 вона проходила конкурс на прокурора, але не пройшла. Однак, зараз вона таки стала прокурором, але не в Україні. Він виїхав з м.Старобільська 24.02.2022 року о 154.15 годині і потім з інтернет-ресурсів стало відомо, що частина працівників суду пішла працювати на окупаційну владу. Слідчий показував йому знімки та бачив репортаж з ОСОБА_5 , так як вона стала прес-секретарем прокуратури Старобільського району лнр. Щодо добровільності зайняття посади ОСОБА_5 йому не відомо, але інші працівники і суду, і прокуратури виїжджали, бо така можливість була. Кожен приймав рішення самостійно. Його помічник півтори роки прожила в окупації, а потім виїхала через рф та Європу і зараз працює в Україні.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що він зараз працює суддею Солом`янського районного суду м.Києва, а до 24.02.2022 року працював у Старобільському районному суді Луганської області, так як з повномасштабним вторгнення рф виїхав з м.Старобільська. ОСОБА_5 працювала помічником судді Старобільського районного суду. Відомо, що вона пішла працювати в органи прокуратури лнр, але не відомо ким. Чи добровільно пішла працювати йому також не відомо. Бачив фото на якому ОСОБА_5 у формі окупантів.

Крім показань свідків на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину судом були досліджені наступні докази:

- протокол огляду від 05.04.2022 року, складений прокурором Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_13 , об`єктом огляду якого була публікація на інтернет сторінці (сайті) соц-мережі «instagram» з диском (том 2 а.с.16-27);

- протокол огляду від 07.04.2022 року, складений оперуповноваженим Старобільського РВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_14 , об`єктом огляду якого була публікація в мережі Інтернет на ресурсі «YouTube» з диском (том 2 а.с.33-35);

- протокол огляду від 11.04.2022 року, складений прокурором Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_13 , об`єктом огляду якого була публікація на інтернет сторінці (сайті) соц-мережі «instagram» з диском (том 2 а.с.83-92);

- документи, що подавались ОСОБА_5 для участі у доборі кандидати на посаду прокурора (том.2 а.с.114-161);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21.06.2022 року, складений прокурором Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_13 (ТОМ 2 А.С.247-248);

- протокол огляду від 21.06.2022 року, складений прокурором Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_13 , об`єктом огляду якого була публікація на інтернет сторінці (сайті) відеохостингу «YouTube» з диском (том 3 а.с.51-63);

- протокол огляду Інтернет сторінки від 28.07.2022 року, складений оперуповноваженим Старобільського РВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_14 , об`єктом огляду якого була інформація в мережі Інтернет на веб-ресурсі «Генеральна прокуратура луганської народної республіки» (назва вказана російською мовою» з диском (том 3 а.с.132-134)

Наявність у ОСОБА_5 громадянства України підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 01.09.1997 Старобільським РВ УМВС України в Луганській області.

Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду стороною захисту, яка була вільна у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив необхідні умови для реалізації процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, інші матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними процесуальними особами.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, допитавши свідків та дослідивши безпосередньо в судовому засіданні письмові докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст.94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, враховуючи, що показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дані ними безпосередньо в судовому засіданні, є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими письмовими доказами, які, на думку суду, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, кваліфікуючи його дії за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Виходячи із зазначеного, судом поза розумним сумнівом, достовірно встановлено, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.7 ст.111-1 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, характер діяння, форму й ступінь вини, мотиви вчинення кримінального правопорушення і дані про особу винної, яка раніше не судима.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, що передбачено п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, зважаючи на той факт, що обвинувачена ОСОБА_5 , як громадянка України, вчинила особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в період встановленого в Україні воєнного стану, тому суд, враховуючи особу обвинуваченої, підвищену суспільну небезпечність даного злочину, його тяжкість, наявність обставини, що обтяжує покарання та відсутність пом`якшуючих покарання обставин, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч.7 ст.111-1 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, судових, правозахисних і правоохоронних органах та з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна.

За глибоким переконанням суду, саме така міра покарання є законною, обґрунтованою, справедливою, необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення як нею, так і іншими особами кримінальних правопорушень.

Даних щодо наявності процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні прокурором не надано.

Відносно ОСОБА_5 не обирався запобіжний захід.

Враховуючи, що наявні підстави для застосування до ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення його виконання, залишити діючим захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна обвинуваченої: транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ 21099, 2005 р.в., сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , номер кузова - НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , код типу ТЗ легковий, який було застосовано ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.05.2022 року.

Керуючись ст.368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, судових, правозахисних і правоохоронних органах строком на п`ятнадцять років і з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання: з моменту фактичного затримання.

У зв`язку з необхідністю виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна залишити без змін арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.05.2022 року, на транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 21099, 2005 р.в., сірого кольору, VIN НОМЕР_2 , номер кузова - НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , код типу ТЗ легковий, який належить ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити захиснику та прокурору.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1