У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м.Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000338 від 01.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочережки, Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-технічною освітою, працюючого ШУ «Юбілейна» на посаді прохідника, зареєстрованого та проживаючого за адресою :

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

12.07.2024 року, близько 18 години, потерпілий ОСОБА_7 йшов по берегу річки Самара біля АДРЕСА_1 , де зустрів раніше невідомих йому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з якими у потерпілого виник словесний конфлікт, після якого ОСОБА_7 пішов далі по берегу річки.

Приблизно через декілька хвилин більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим ОСОБА_7 йшов від пляжу річки Самара біля АДРЕСА_1 та до нього підійшов ОСОБА_4 та ОСОБА_3 де у потерпілого продовжився словесний конфлікт з останніми. В ході словесного конфлікту

ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, нанесли не менше п?яти ударів по голові потерпілого ОСОБА_7 . при цьому ОСОБА_4 знаходився в положенні стоячи обличчям до ОСОБА_7 , а ОСОБА_3 знаходився в положенні стоячи позаду потерпілого. Від даних ударів потерпілий ОСОБА_7 впав на землю на лівий бік, а ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , знаходячись в положенні стоячи з різних боків від потерпілого ОСОБА_7 нанесли йому ногами серію ударів по голові та обличчю.

Своїми протиправними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої надбрівної дуги та саден обличчя за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров?я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

Дії ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , кожного окремо, кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява про відмову від обвинувачення і закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні інші учасники не заперечували проти закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З`ясувавши добровільність подання заяви про закриття провадження, роз`яснивши потерпілій та обвинуваченому наслідки закриття кримінального провадження у справі, а також вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, які не заперечували проти закриття провадження у справі, суд вирішив, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ст. 26 КПК України закріплено принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Дане обвинувачення не пов`язане з домашнім насильством а отже відсутні будь-які обставини які би свідчили про неможливість застосування інституту відмови потерпілого від підтримання обвинувачення. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального провадження в формі приватного обвинувачення.

Ч. 7 ст. 284 КПК України зазначає, що в разі відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення під час судового провадження суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Таким чином суд прийшов до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,кожного окремо, від кримінальної відповідальності у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, а також закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 314, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Кримінальне провадження за № 0000338 від 01.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити.

Позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заявлений ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .