Справа № 304/1990/24 Провадження № 1-кс/304/717/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000028 від 15 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

У С Т А Н О В И Л А:

18 вересня 2024 року прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене 12 вересня 2024 року за результатами проведеного обшуку за місцем фактичного проживання і реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Клопотання мотивує тим, що Ужгородською окружною прокуратурою здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні, відомості в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі інформації Головного оперативно-розшукового відділу 94 прикордонного загону щодо організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон, з метою їх ухилення від мобілізації відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, на ділянці відповідальності вказаного прикордонного загону на території Ужгородського району. Прокурор указує, що з метою встановлення детальних обставин кримінального правопорушення, 12 вересня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за місцем фактичного проживання і реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 . Після проведення обшуку вказаний мобільний телефон вилучено та постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000028 від 15 березня 2024 року.

Отже, враховуючи те, що цей мобільний телефон є речовим доказом, з метою його збереження і проведення слідчих дій та експертиз, тому просить клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд такого за його відсутності та підтримання клопотання у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явилася, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлялася належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, дійшла до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 1 від 13 вересня 2024 року встановлено, що органом досудового розслідування слідчим відділом відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 15 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі інформації Головного оперативно-розшукового відділу 94 прикордонного загону щодо організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон, з метою їх ухилення від мобілізації відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, на ділянці відповідальності вказаного прикордонного загону на території Ужгородського району.

Під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді органом досудового розслідування 12 вересня 2024 року було проведено обшук за місцем фактичного проживання і реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який після проведення обшуку вилучено.

Вказане підтверджується протоколом обшуку від 12 вересня 2024 року.

При цьому, мобільний телефон постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000028.

Отже, враховуючи те, що мобільний телефон марки «Samsung» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та з метою його збереження, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 15 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити повністю.

Накласти арешт на вилучене 12 вересня 2024 року за результатами проведеного обшуку за місцем фактичного проживання і реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним мобільним телефоном до скасування арешту.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору і власнику майна.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Слідчий, прокурор у кримінальному провадженні № 0000028 від 15 березня 2024 року після отримання копії ухвали повинні негайно вжити заходів щодо виконання ухвали та направити слідчому судді повідомлення про його виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1