"03" жовтня 2024 р. Єдиний унікальний № 371/1222/24
Номер провадження № 1-кп/371/236/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/1222/24

Провадження № 1-кп/371/236/24

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000068, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миронівка Київської області, має базову зальну середню освіту, є студентом ІІ курсу ДНЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером 58, АДРЕСА_1 , адреса місця перебування: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Встановлені обставини кримінального правопорушення

За встановленими обставинами кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення майна ОСОБА_7 , вчинив такі дії за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, за таких обставин.

23 лютого 2023 року в темну пору доби ОСОБА_4 зі своїм знайомим перебували у будинку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 .

В ході спілкування з ОСОБА_4 знайомий запропонував йому з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та обернення його на власну користь викрасти будь-які речі з території домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . На пропозицію ОСОБА_4 погодився, вступивши таким чином з ним у злочинну змову.

24 лютого 2023 приблизно о 21 годині ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного задуму, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою групою осіб зі своїм дорослим знайомим, прибув до території домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

Скориставшись відсутністю власника та очевидців їх протиправної діяльності, ОСОБА_4 спільно з іншою особою через незагороджену частину паркану проник на територію домоволодіння ОСОБА_7 .

Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, за допомогою фізичної сили ОСОБА_4 та його співучасник через незамкнені двері проникли до приміщення літньої кухні вказаного домоволодіння, де відшукали та таємно викрали належні ОСОБА_7 речі: два алюмінієві бідони ємністю по 38 літрів, алюмінієву каструлю циліндричної форми об`ємом 8 літрів з кришкою, алюмінієву каструлю циліндричної форми об`ємом 10 літрів з кришкою, алюмінієву каструлю циліндричної форми об`ємом 12 літрів з кришкою, два алюмінієві підноси для продуктів розміром 35х50 см, три алюмінієві сковорідки діаметром 28 см, два вібраційні водяні насоси марки «Малиш-М», алюмінієву миску об`ємом 35 літрів.

Після цього ОСОБА_4 зі співучасником з місця вчинення злочину зникли, а здобутим злочинним шляхом майном розпорядились на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи, проведеної в ході досудового розслідування, вартість викраденого майна становить: двох алюмінієвих бідонів ємністю по 38 літрів - 733,33 гривень кожен; алюмінієвої каструлі циліндричної форми об`ємом 8 літрів з кришкою - 366,67 гривень; алюмінієвої каструлі циліндричної форми об`ємом 10 літрів з кришкою - 323,33 гривень; алюмінієвої каструлі циліндричної форми об`ємом 12 літрів з кришкою - 460,00 гривень; двох алюмінієвих підносів для продуктів розміром 35х50 см - 160,00 гривень кожен; трьох алюмінієвих сковорідок діаметром 28 см - 300,00 гривень кожна; двох вібраційних водяних насосів марки «Малиш-М» - 633,33 гривень кожен; алюмінієвої миски об`ємом 35 літрів - 433,33 гривень.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спільно з іншою особою завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5536,65 гривень.

Позиції учасників судового провадження

Фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив, визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, на підтвердження встановлених в ході досудового розслідування обставин надав показання.

Прокурор відмовився від проголошення вступної промови, не заперечив встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 також не заперечили встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, заперечень проти встановлених досудовим розслідуванням обставин суду не повідомила, звернулася до суду із заявою про розгляд кримінального провадження без її участі.

Згідно з приписами статті 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що з`ясувати всі обставини кримінального провадження під час судового розгляду можливо за відсутності потерпілої, тому, керуючись правилами ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Повне визнання обвинуваченим вини, не заперечення фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікації своїх дій, усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, стали передумовами здійснення розгляду провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України.

Роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Суд з`ясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального правопорушення в апеляційному порядку.

З показань обвинуваченого слідує наступне.

23 лютого 2023 року ввечері він зі своїм старшим за віком знайомим перебував у ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , де він на той час проживав. Знайомий запропонував йому викрасти майно з будинку ОСОБА_7 , на що він погодився.

Наступного дня приблизно о 21 годині він зі знайомим пішов до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 . Через незагороджену частину паркану вони удвох проникли на територію домоволодіння ОСОБА_7 , через незамкнені двері зайшли до приміщення літньої кухні, де відшукали та викрали два алюмінієві бідони, три алюмінієві каструлі, алюмінієву миску, два алюмінієві підноси, три алюмінієві сковорідки та два вібраційні водяні насоси. Викрадене майно вони перенесли до будинку ОСОБА_8 та згодом здали на металобрухт.

Вартість та кількість викраденого майна не заперечує. Вказав, що ініціатором викрадення майна він не був, у вчиненому щиро кається. Стверджує, що зробив належні висновки і протиправних дій не вчинятиме.

Кваліфікація дій обвинуваченого

Допит неповнолітнього обвинуваченого здійснено відповідно до правил ст.ст. 351, 491 КПК України.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, тому суд вважає викладені фактичні обставини кримінального правопорушення достовірними.

З показань обвинуваченого суд дійшов висновку про визнання ним всіх обставин, які встановлені досудовим розслідуванням, підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, це діяння полягає у таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_7 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення,в умовах воєнного стану, та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 є винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Мотиви призначення покарання

Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст.ст. 36 - 43 КК України, виключають кримінальну протиправність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених ст.ст. 44 - 49 КК України.

Судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусових засобів виховного чи медичного характеру, та обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення у стані неосудності чи обмеженої осудності.

Згідно правил ст.ст. 485, 487 КПК України, для з`ясування обставин, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх, судом досліджено письмові докази, що характеризують обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення проживав разом з ОСОБА_8 у будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Будинок цегляний, має пічне опалення, є письмовий стіл, ліжко, шафа, централізоване водопостачання відсутнє, продукти харчування не в повному обсязі, одяг брудний.

За вказаним місцем проживання ОСОБА_4 характеризувався негативно, порушував громадський порядок, з сусідами підтримував дружні стосунки, письмових скарг від жителів села не надходило, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Такі фактичні обставини підтверджуються даними довідки з місця перебування особи № 01-26/81, характеристики з місця проживання № 01-27/24, виданих 21 березня 2023 року Центральненським старостинським округом № 1, акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї № 01-50/16 від 22 березня 2023 року, довідки № 01-26/83, виданої 22 березня 2023 року Центральненським старостинським округом № 1, довідок Комунального некомерційного підприємства «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» від 16 березня 2023 року, вимоги УІАП ГУ НП в Київській області № 1988/109/1602/02-23 від 21 березня 2023 року.

Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до досудової доповіді Обухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області від 12 червня 2024 року, органом пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінено як середній.

З огляду на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, характер правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, участь обвинуваченого в підготовці досудової доповіді, а також рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, який визначений як середній, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 в громаді без ізоляції від суспільства можливе за умови виконання рекомендацій, наданих уповноваженим органом з питань пробації.

Органом пробації, згідно зібраних характеризуючих матеріалів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має проблеми з контролем поведінки, має друзів з антисоціальною поведінкою, негативно ставиться до навчання, схильний ігнорувати загальноприйняті правила.

Неповнолітній навчається в ДНЗ «Ржищівський професійний ліцей» другого атестаційного рівня. Згідно характеристики з навчального закладу, має середній рівень інтелектуального розвитку та не виявляє особливого бажання до навчання, не прикладає найменших зусиль для оволодіння обраним фахом, має пропуски занять без поважних причин, вчиться не рівно, за принципом «мені це цікаво» чи «мені це нецікаво».

З біологічним батьком неповнолітній не знайомий, стосунки не підтримує. Мама ОСОБА_9 не цікавиться життям сина, байдужа до потреб дитини, не знає з ким та як проводить неповнолітній свій час поза межами сім`ї, мамі невідомі проблеми неповнолітнього, вона не допомагає їх розв`язувати. Згідно характеристики з навчального закладу мама неповнолітнього не приділяє належної уваги вихованню сина та не має на нього ніякого впливу.

Органом пробації щодо неповнолітнього обвинуваченого рекомендовано проводити роботу, спрямовану на розвиток навичок оцінки ситуації та прогнозування наслідків своїх дій, опору негативному впливу оточення, сприяння у підвищенні мотивації до навчання, для чого у громаді наявні ресурси, зокрема, робота може проводитися фахівцями центру соціальних служб за місцем проживання. Якщо суд прийме рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покладання на ОСОБА_4 додаткового обов`язку виконувати заходи передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 пояснила у судовому засіданні, що син в повній мірі усвідомив наслідки вчиненого протиправного діяння, в даний час навчається, має законослухняну поведінку.

Судом встановлено, що обвинувачений міг повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, мав дорослого підбурювача та співучасника кримінального правопорушення.

За приписами ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Відповідно до абз. II і ІІІ п. «b» ч. 2 ст. 40 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці, зокрема, забезпечують, щоб кожна дитина, яка, як вважається, порушила кримінальне законодавство чи звинувачується в його порушенні, мала принаймні такі гарантії: негайне і безпосереднє інформування її про звинувачення проти неї, а у випадку необхідності, через її батьків чи законних опікунів, та одержання правової й іншої необхідної допомоги при підготовці та здійсненні свого захисту; невідкладне прийняття рішення з розглядуваного питання компетентним, незалежним і безстороннім органом чи судовим органом у ході справедливого слухання згідно із законом у присутності адвоката чи іншої відповідної особи і, якщо це не вважається таким, що суперечить найкращим інтересам дитини, зокрема, з урахуванням її віку чи становища її батьків або законних опікунів. Згідно з Конвенцією про права дитини дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше.

При призначенні покарання неповнолітньому суд, крім загальних засад призначення покарання, обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини і захистом інтересів держави й суспільства.

Неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у виді злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, має добру характеристику з місця проживання, до вчинення даного кримінального правопорушення дотримувався правомірної поведінки, яка відповідає приписам правових норм та не суперечить основним принципам права, проживає та виховується в складних умовах, не у повній родині, навчається, має задовільний стан здоровя.

На підставі ч. 1 ст. 66 КК України, суд вважає можливим визнати вчинення злочину неповнолітнім та щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

Обвинувачений визнав свою провину у вчиненні правопорушення, правдиво повідомив про обставини, що мали місце, його щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки.

Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним, підтвердженим певними засобами доказування.

Судом не встановлено у чому саме полягала активність та ініціативність обвинуваченого у сприянні правоохоронним органам. Визнання обвинуваченим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити у виді позбавлення волі на певний строк.

Згідно зі ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Встановлені обставини про особу неповнолітнього, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, до вчинення інкримінованого злочину дотримувався правомірної поведінки, обставини, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого, та обставина, що викрадене за результатами розгляду кримінального провадження буде частково повернуто власнику, в сукупності впливають на пом`якшення покарання і дають суду підстави для призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений ним злочин.

Характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 діяння, той факт, що він не був ініціатором протиправних діянь, дані про особу обвинуваченого, який має добру характеристику за місцем проживання, навчається, обставини, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та в сукупності утворюють підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та доцільність застосування щодо нього випробування, відповідно до ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України, на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.

Звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням можливе лише в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, з покладанням на нього відповідних обовязків, з урахуванням рекомендацій органу пробації.

Мотиви суду щодо процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Застосовані ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що долучено до кримінального провадження як речові докази, підлягають скасуванню.

Питання про розподіл процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, повязані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 2390 гривень, що документально підтверджено довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні від 28 червня 2023 року.

У даному кримінальному провадженні статус обвинувачених набули дві особи.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року матеріали кримінального провадження відносно іншої особи виділено в окреме провадження.

Згідно правил ст. 124 КПК України, вартість проведеної у кримінальному провадженні експертизи підлягає відшкодуванню двома обвинуваченими по 1195 гривень.

Частиною 1 ст. 119 КПК України регламентовано, що суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, за власною ініціативою має право своєю ухвалою звільнити особу від належних до оплати процесуальних витрат повністю або частково.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, не працевлаштований, суд вважає за можливе процесуальні витрати, витрачені на проведення експертизи, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України, які виділяються цільовим призначенням, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 119, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального првопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання, на підставі ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, виконувати заходи, передбачені пробаційною программою «Зміна прокримінального мислення».

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень, віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року.

Керуючись правилами ст. 100 КПК України, після набрання вироком чинності вирішити долю речових доказів: алюмінієвий бідон ємністю 38 літрів без кришки та відокремленого нижнього ободу, дві частини корпусу водяного насоса, корпус механічної м`ясорубки (соковижималки), сковорідку, деформовані три алюмінієві каструлі, дві частини алюмінієвої миски, деформований предмет, схожий на каструлю з отворами (частина соковарки), дві деформовані алюмінієві кришки до посуду, деформований алюмінієвий піднос, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, повернути власнику ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1