УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000834 від 01.04.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солом`янським районним судом м. Києва здійснюється вказане кримінальне провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд, згідно вимог ст. 331 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходить з такого.

Так, прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 зазначила, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема можливості ухилятися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також просила врахувати дані про особу обвинуваченого, тяжкість та обставини скоєного ним злочину.

Захисник в судовому засіданні вказала на необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, такий як домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта та наданого клопотання, суд приходить до такого висновку.

Підставою для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого продовження під час судового провадження стало доведення перед судом ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_6 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені ризики та твердження обґрунтовані та підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років, також обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, що може бути застосоване судом у разі визнання винуватими, а також для забезпечення засобами для існування, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховано, що останній не працює та не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 перебував у розшуку, вчиняв умисні майнові злочини.

Вказані обставини, які встановлені та доведені під час розгляду кримінального провадження, які обґрунтовували та обґрунтовують продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, не змінилися. Обсяг та зміст висунутого обвинувачення залишився також без змін.

Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, що може бути призначене обвинуваченому, тяжкість висунутого обвинувачення в умисному тяжкому злочині, поєднаному з насильством, небезпечним для здоров`я особи, його характеризуючи дані, вагомість досліджених доказів, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищезазначені обставини, на переконання суду, є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що є триваючими, визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду, не гарантує запобігання цим ризикам, що також спростовує доводи сторони захисту в кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, зважаючи на раніше наведені обставини кримінального провадження, запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не забезпечать запобігання раніше вказаним ризикам.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до правової позиції, наведеної у Постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №383/546/15-к, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що, зокрема, метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, зважаючи на раніше викладене, зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченому ОСОБА_6 під вартою на 60 днів.

Підстав для визначення розміру застави, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб - задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10.10.2024 включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1