№ провадження 1-кп/208/186/24
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000145 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лобва, Новолялинського району, Свердловської області РФ, громадянина України, не працюючий, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, 2009 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце мешкання: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 28, ст. 436, ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта вища, не працюючий, одружений, маючий на утриманні неповнолітніх дітей, 2008, 2011, 2013 років народження, зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 28, ст. 436, ч.1 ст. 263 КК України,

розглянувши клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, у липні 2014 року у громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , негативно налаштованих стосовно державної влади України, з метою дестабілізації суспільно-політичної ситуації у регіоні, виник злочинний умисел на розповсюдження у АДРЕСА_1 матеріалів із публічними закликами до розв`язування воєнного конфлікту.

З цією метою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, у той же період у м. Кам`янське Дніпропетровської області отримали у невстановлених осіб за невстановлених обставин не менше 23 примірників друкованих матеріалів газети «Новороссия» випуск № НОМЕР_1 , в яких містилися заклики до населення України до розв`язування воєнного конфлікту.

При цьому з метою дотримання заходів конспірації у своїй протиправній діяльності, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 домовилися розповсюджувати газету «Новороссия» випуск №4 разом з виданням «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей», яке виготовлялось за допомогою комп`ютерної техніки ОСОБА_6 , за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 .

Після отримання у своє розпорядження вищевказаних друкованих матеріалів, ОСОБА_6 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , 23.07.2014, приблизно о 14.00 год., перебуваючи на площі Героїв (колишня назва - площа Леніна) у АДРЕСА_1 , умисно здійснив розповсюдження матеріалів із закликами до розв`язування воєнного конфлікту шляхом передачі одного примірнику газети «Новороссия» випуск АДРЕСА_4 ОСОБА_10 , прихованого у друкованому виданні «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей»

Далі, у той ж день 23.07.2014, приблизно о 17.00 год., ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , перебуваючи біля входу у супермаркет «АТБ» на проспекті Свободи, 34 (колишня назва АДРЕСА_5 , агітував прохожих підходити до ОСОБА_6 та брати примірники газети «Новороссия» випуск № НОМЕР_1 , в яких містилися заклики до населення України до розв`язування воєнного конфлікту, читати і розповсюджувати їх серед своїх родичів, друзів і знайомих.

При цьому, 23.07.2014, приблизно о 17.00 год., ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , перебуваючи біля входу у супермаркет «АТБ» на АДРЕСА_6 , умисно здійснив розповсюдження матеріалів із закликами до розв`язування воєнного конфлікту шляхом передачі по одному примірнику газети «Новороссия» випуск АДРЕСА_4 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

З метою подальшого розповсюдження мешканцям Дніпропетровської області матеріалів із закликами до розв`язування воєнного конфлікту, ОСОБА_13 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , зберігав одинадцять примірників газети «Новороссия» випуск №4 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , які 01.09.2014 виявлено та вилучено у ході обшуку.

З метою подальшого розповсюдження мешканцям Дніпропетровської області матеріалів із закликами до розв`язування воєнного конфлікту, ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , зберігав дев`ять примірників газети «Новороссия» випуск №4 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , які 01.09.2014 виявлено та вилучено у ході обшуку.

Зазначені дії ОСОБА_14 та ОСОБА_15 кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ст. 436 КК України, як розповсюдження матеріалів із закликами до розв`язування воєнного конфлікту, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановлений у ході слідства час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При цьому, ОСОБА_6 достовірно відомо, що відповідно до положень ст. 178 Цивільного кодексу України, додатку № 1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-я «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 2.8., 8.1., 8.2. «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», зброя і боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об?єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об?єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , при невстановлених слідством обставинах, достовірно розуміючи для себе, що не має передбаченого законом дозволу, придбав ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлений проміжок часу, ОСОБА_16 розуміючи для себе, що придбаний ним предмет є бойовим припасом, достовірно усвідомлюючи про відсутність передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання бойових припасів, у порушення діючого законодавства, вказаний бойовий припас переніс до місця свого мешкання квартири АДРЕСА_7 , де незаконно зберігав їх до 01.09.2014 року

01.09.2014 року, в ході проведення обшуку квартири вказаною за адресою, виявлено та вилучено наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї, які відносяться до бойових припасів.

Зазначені дії ОСОБА_14 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України

У невстановлений у ході слідства час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При цьому, ОСОБА_4 достовірно відомо, що відповідно до положень ст. 178 Цивільного кодексу України, додатку № 1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 2.8., 8.1., 8.2. «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», зброя і боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 при невстановлених слідством обставинах, достовірно розуміючи для себе, що не має передбаченого законом дозволу, придбав наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлений проміжок часу, ОСОБА_4 розуміючи для себе, що придбаний ним предмет є бойовим припасом, достовірно усвідомлюючи про відсутність передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання бойових припасів, у порушення діючого законодавства, вказаний бойовий припас переніс до місця свого мешкання будинку АДРЕСА_8 , де незаконно зберігав їх до 01.09.2014 року.

01.09.2014 року,в ході проведення обшуку квартири за вказаною адресою виявлено та вилучено наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї, заряд вибухової речовини «Тротил» вагою 198,5 грамів, які придатні для виробництва вибуху та відносяться до бойових припасів.

Зазначені дії ОСОБА_15 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України

Після дослідження у судовому засідання всіх доказів сторони обвинувачення та захисту, прокурором змінено раніше пред`явлене ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачення.

Під час судового засідання, сторонами захисту враховуючи змінене обвинувачення, заявили клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_15 та ОСОБА_14 внаслідок спливу строків давності.

Обвинувачені підтримали клопотання захисників. Як ОСОБА_14 так і ОСОБА_15 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнали. Їм зрозуміло їх право на повний судовий розгляд кримінального провадження та ухвалення у справі вироку. Нереабілітуючий характер закриття кримінального провадження з підстав спливу строків давності, їм роз`яснено та є зрозумілим. Просили провадження у справі закрити.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження з визначених у клопотанні підстав.

Вислухав клопотання, учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності підсудного, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначається:

«…звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом»

Відповідно ст. ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Загальною частиною КК України зокрема передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту щирого каяття тощо.

Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні злочину, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення зазначено як обов`язкове.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 263 КК України, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , відповідно до ст. 12 зазначеного Кодексу України віднесено до тяжкого злочину, а інкримінована їм ст. 436 КК України, віднесено до нетяжкого злочину.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної чинності минув строк 5 років, а з дня вчинення тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної чинності сплило 10 років.

На теперішній час з дня інкримінованих вчиненням ОСОБА_14 и ОСОБА_15 кримінальних правопорушень, сплив строк більше 10-ти років. Обвинувачені від суду не ухилялися, до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів не притягувались, і таким чином строк давності притягнення їх до відповідальності не переривався.

Відповідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності позицій ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та усвідомленні ними наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що умови та підстави звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності відповідають вимогам КК та КПК України, а клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Питання речових доказів вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Постановою об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду від 12.09.2022 року в справі № 203/241/17 зроблено відступ від правової позиції ВП та зазначено, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги зазначену правову позицію, суд відносить процесуальні витрати по проведенню у справі судових експертиз на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 128, 203, 284 ч.2 п.1, 350 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 28, ст. 436, ч.1 ст. 263 КК України, на підставі ст. 49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строку давності.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 28, ст. 436, ч.1 ст. 263 КК України, на підставі ст. 49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строку давності.

Кримінальне провадження № 0000145, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , кожен окремо, у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 28, ст. 436, ч.1 ст. 263 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, закрити.

Речові докази по справі - 30 примірників газети «Новороссия», випуск № 4 від 24.06.2014 року; 1 примірник друкованої продукції «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей» № 1, 2014 року; 94 примірники друкованої продукції «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей» № 3, 2014 року; 128 примірників друкованої продукції «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей» № 2, 2014 року;; 2 та 3 сторінка примірника друкованої продукції «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей» №3, 2014 року, які знаходяться на зберіганні у сейфі № 206 кабінету № 10 СВ УСБУ у Дніпропетровській області - знищити;

- дві гранати РГД-5, два запали УЗРГМ, тротилову шашку, відповідно до актів знищення, вважати зруйнованими.

Процесуальні витрати у справі віднести на рахунок держави.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не обирались.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суду м. Дніпродзержинська, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1