№ 207/6048/23
№ 1-кп/207/152/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000215 від 13.03.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балівка Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , перебуваючи з 05 вересня 2022 року на посаді водія автотранспортних засобів ТОВ «ДНЕПР БУС», юридична адреса: м. Дніпро, вулиця Тверська, 2, та наказом №04-П від 16 грудня 2022 року директора TOB «ДНЕПР БУС» ОСОБА_9 , закріплений за автомобілем «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 та відповідно до договору позички №15122022/1 від 15 грудня 2022 року перебуває у користуванні ТОВ «ДНЕПР БУС».

13 березня 2023 року близько 10 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 перед експлуатацією зазначеного автомобіля «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення вимог п.п.3.1., 3.2. Порядку перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 05.08.2008р. №974, належним чином не перевірив його технічний стан, маючи об`єктивну можливість шляхом технічного огляду перед виїздом виявити несправність гальмівної системи, а саме наявність ділянки металевого трубопроводу приводу робочої гальмової системи, який мав ознаки тривалого окислу металу зі стоншеними стінками та незначним витоком гальмової рідини, виїхав з території свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та продовжив експлуатацію зазначеного технічно несправного транспортного засобу.

Цього ж дня, тобто 13 березня 2023 року, близько 20 годин 21 хвилин, водій ОСОБА_5 перевозячи близько 10 пасажирів у салоні, керуючи автобусом «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по АДРЕСА_2 , зі швидкістю приблизно 45 км/год.

Під час руху по вищевказаній ділянці дороги в крайній правій смузі проїзної частини, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку, водій ОСОБА_5 , проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, в зазначений час, а саме 13 березня 2023 року приблизно о 20 годині 21 хвилин, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які переходили проїзну частину проспекту Ювілейного зліва направо відносно його руху, застосував гальмування, автобус «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , подолавши деяку відстань в загальмованому стані, втратив ефективність гальмування з причин руйнації металевого трубопроводу одного із гальмових контурів, внаслідок чого продовжив рух в заданому напрямку та передньою частиною керованого транспортного засобу допустив наїзд на праву бічну частину тіла пішохода ОСОБА_11 .

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 2.3«а», 31.4.1«в» Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п.1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;

п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: «а» «перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу»;

п.31.4 Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідностей таким вимогам: п.31.4.1 Гальмові системи: в) порушено герметичність гідравлічного гальмового приводу; та вимоги пунктів 3.1., 3.2. Порядку перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 05.08.2008 № 974, відповідно до яких: п.3.1. Щозміни оглядом і випробуваннями КТЗ відповідно до цього розділу перевіряють згідно з вимогами експлуатаційної документації виробника. Перевірку виконує водій на початку робочої зміни, а у тривалих рейсах без повернення на місце базування - один раз на добу чи в разі змінення водіїв на маршруті. Технічний стан водій перевіряє, зокрема, органами відчуття, засобами сигналізації (індикації), умонтованими у КТЗ.

3.2. Перевірка гальмових систем:

3.2.1. У КТЗ з гідравлічним (гідропневматичним) приводом гальмових механізмів перевіряють відповідність рівня гальмової рідини в резервуарах гальмових циліндрів, гідропневмопідсилювачів приводів, а також виявляють можливе підтікання гальмової рідини. ОСОБА_12 система КТЗ з пневматичним приводом повинна функціювати без відчутного (на слух) витоку повітря як у разі повністю натисненої педалі привода гальмових механізмів, так і у вільному її положенні.

3.2.3. Після вмикання електромережі перевіряють справність сигналізації бортових засобів контролю гальмових систем, сигналізації про граничний знос гальмових накладок, сигналізації антиблокувальної (далі - АБС), протибуксувальної та інших активних систем убезпечення КТЗ і руху, якими передбачено контролювати справність сигналізації. Після пуску двигуна перевіряють справність манометрів пневматичного і пневмогідравлічного гальмових приводів. Улаштовані системи сигналізації повинні сигналізувати про справний технічний стан складових частин гальмової системи.

3.2.4. Одноразовим (шарпким) натисканням на педаль до упору і повної зупинки КТЗ перевіряють робочу гальмову систему в режимі екстреного гальмування на сухій горизонтальній ділянці з твердим дорожнім покриттям. Початкова швидкість гальмування - 20...40 км/год. Рух КТЗ у процесі гальмування повинен бути без надмірного занесення, з усталеним сповільненням. Сліди взаємодії кожного колеса з дорогою до гальмування і в процесі гальмування (наприклад, у разі блокування гальмових механізмів) повинні бути прямолінійні (допуск відхилення 5 см на довжині 1 м) і однакової довжини (допуск відхилення 10 см). Під час випробувань розблоковують диференціальні механізми трансмісії, а безпосередньо перед початком гальмування відключають від неї двигун. Траєкторію руху КТЗ у процесі гальмування не коригують (утримують кермове колесо від повороту, якщо це не викликає небезпечних обставин). Якщо таке коригування було виконано, випробування повторюють. Якщо КТЗ оснащено АБС, на опорній поверхні не повинно бути слідів від взаємодії із заблокованими колесами, відхилення КТЗ від прямолінійної траєкторії руху (допуск відхилення 5 см на довжині 1 м).

3.2.5. Перевіряють робочу гальмову систему в режимі службового (спокійного) гальмування. Дія робочої гальмової системи повинна бути регульованою: з плавним збільшенням/зменшенням зусилля натискання на педаль привода гальмової системи інтенсивність сповільнення КТЗ повинна відповідно плавно збільшуватися/зменшуватися.

3.2.8. Перевіряють гальмову систему причіпних КТЗ. Рознімні з`єднини гідропневмоелектровиводів повинні бути надійно зафіксовані. Гідропневмоз`єднини повинні бути надійно ущільнені. Рознімання пневмоз`єднин повинно приводити до самозагальмовування причепа/напівпричепа. Гальмові системи з гідроприводом повинні включати гальмові механізми синхронно чи з нормованим випередженням уключення в роботу гальмових механізмів тягача. Причепи, гальмові механізми яких починають діяти пізніше тягача, не допускаються до експлуатування як небезпечні для руху.

3.2.9. Перевіряють випробуванням дію клапанів випуску конденсату, а також наявність робочої рідини протиобмерзних пристроїв, наявність ресурсу вологопоглиначів з абсорбентами, засміченість фільтрів відділювачів вологи в осінньо-зимовий період експлуатації.

Порушення пунктів 2.3 «а» та 31.4.1 «в» Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла (відкрита черепно-мозкова травма з садною та поверхневими ранами в лобній області справа, крововиливами в м`які тканини голови в лобній області справа та в лівій тім`яній області, перелом склепіння черепу зліва, крововиливи під м`які мозкові оболонки та у шлуночки мозку; тупа травма грудної клітки з переломами ребер справа 1,2,3,4,5,6,7,8-го по середнє-пахвинній лінії, зліва 1,2,3,4,5,67,8-го по переднє-пахвинній лінії, розрив хребта між 6-м та 7-м грудними хребцями; закриті переломи велико та малогомілкових кісток обох гомілок, закритий перелом правих променевої та ліктьової кістки в середній треті), яка призвела до її смерті.

Смерть ОСОБА_11 настала 13 березня 2023 року приблизно о 20 годині 21 хвилин на місці пригоди внаслідок сполученої тупої травми тіла, яка призвела до розвитку шоку.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав та пояснив, що 13.03.2023 року у вечірній час доби, він керував транспортним засобом «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та побачивши пішоходів, які переходили проїзну частину у недозволеному місці, почав екстрене гальмування, однак у зв`язку з несправністю гальм, не зміг вчасно загальмувати та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 . Також зазначає, що перед виїздом, він оглядав автобус на наявність несправностей, однак несправностей гальмівної системи не бачив. Просив суворо його не карати.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини за ч.2 ст.286 КК України, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у повній мірі підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення, які були досліджені у судовому засіданні.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 13.03.2023 року у вечірній час доби, водій ОСОБА_5 здійснив наїзд на її матір ОСОБА_11 , в результаті чого вона померла. На її думку, водій ОСОБА_5 навмисно наїхав на її матір, оскільки він навіть не сигналив, коли їх побачив. Цивільний позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 13.03.2023 року приблизно о 20.20 год., він знаходився у салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_5 . Потім відчув, що автомобіль почав зупинятись та почув удар. Вийшовши із автомобіля після його повної зупинки, він побачив, що сталося ДТП та на дорозі він побачив літню жінку, яка ознак життя не подавала. Після чого була викликана швидка медична допомога. Пішохідних переходів поблизу місця ДТП не було.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 13.03.2023 року приблизно о 20.20 год., він рухався на автомобілі Деу Нексія по пр. Ювілейному в м. Кам`янське у напрямку вул. Гетьмана Дорошенка. Під час руху, він побачив двох жінок пішоходів, які перетинали дорогу та які рухались повільно за допомогою тростин, одна за одною. Об`їхавши вказаних пішоходів, він побачив, що у зустрічному напрямку рухався мікроавтобус Мерседес Спрінтер, який почав гальмування. Проїхавши деяку відстань, він розвернув свій автомобіль та поїхав у зворотному напрямку та побачив, що вказаний мікроавтобус збив одну з жінок-пішоходів, яка лежала з правої сторони автобусу без ознак життя.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.03.2023 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме: територія АДРЕСА_3 та автомобіль (т.1 а.с.3-18);

- висновком №120/1 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 15.03.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 14.03.2023 року о 00.20 год. ознак вживання алкоголю та наркотиків не виявлено (т.1 а.с.24);

- висновком судово-медичного експерта № 695-Е від 13.04.2023 року, у підсумках якого зазначено, що при дослідженні трупу ОСОБА_11 виявлено: сполучена тупа травма тіла (відкрита черепно-мозкова травма з садною та поверхневими ранами в лобній області справа, крововиливами в м`які тканини голови в лобній області справа та в лівій тім`яній області, перелом склепіння черепу зліва, крововиливи під м`які мозкові оболонки та у шлуночки мозку; тупа травма грудної клітки з переломами ребер справа 1,2,3,4,5,6,7,8-го по середнє-пахвинній лінії, зліва 1,2,3,4,5,6,7,8-го по переднє-пахвинній лінії, розрив хребта між 6-м та 7-м грудними хребцями; закриті переломи велико та малогомілкових кісток обох гомілок, закритий перелом правих променевої та ліктьової кістки в середній треті). Ушкодження могли утворитись при ДТП внаслідок наїзду на пішохода при ударі виступаючими частинами автомобіля в напрямку справа наліво (відносно тіла), з місцем первинного контакту в області зовнішній поверхні правої гомілки та внутрішній поверхні лівої гомілки з послідуючим закиданням та ударом об автомобіль, відкиданням та падінням на дорожнє покриття з ударом об нього лівою тім`яною областю голови. Ушкодження виникли прижиттєво незадовго до настання смерті. Причиною смерті є - сполучена тупа травма тіла (відкрита черепно-мозкова травма з садною та поверхневими ранами в лобній області справа, крововиливами в м`які тканини голови в лобній області справа та в лівій тім`яній області, перелом склепіння черепу зліва, крововиливи під м`які мозкові оболонки та у шлуночки мозку; тупа травма грудної клітки з переломами ребер справа 1,2,3,4,5,6,7,8-го по середнє-пахвинній лінії, зліва 1,2,3,4,5,6,7,8-го по переднє-пахвинній лінії, розрив хребта між 6-м та 7-м грудними хребцями; закриті переломи велико та малогомілкових кісток обох гомілок, закритий перелом правих променевої та ліктьової кістки в середній треті), яка призвела до розвитку шоку. Смерть її настала не більше доби до моменту дослідження трупа в морзі. Виявлені тілесні ушкодження перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті (т.1 а.с.27-30);

- постановою про визнання речових доказів від 14.03.2023 року, згідно якої визнано речовим доказом: автобус «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.32);

- протоколом зняття показів з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 24.03.2023 року та протоколом огляду документів та перегляду відеозапису від 25.03.2023 року, згідно якого було оглянуто оптичний диск з відеозаписом вчинення ДТП (т.1 а.с.44-51);

- висновком судової експертизи технічного стану транспортних засобів № СЕ-19/104-23/11047-ІТ від 05.05.2023 року, у підсумках якого зазначено, що на момент експертного огляду робоча гальмова система автобуса «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває в не працездатному стані. На момент експертного огляду рульове керування автобуса «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває в працездатному стані. Несправність робочої гальмової системи автобуса у виді окислу металевої гальмової магістралі внаслідок чого, під час гальмування транспортного засобу, виникла наявна наскрізна руйнація магістралі та втрата ефективності гальмування відбувалася тривалий час при повсякденній експлуатації транспортного засобу під дією умов зовнішнього середовища (вологи, хімічних сполук під час оброблення проїзних частин у зимній період та т.і.). Вище вказану несправність, наявність ділянки металевого трубопроводу приводу робочої гальмової системи який мав ознаки тривалого окислу металу зі стоншеними стінками та незначним витоком гальмової рідини, можливо було виявити під час щоденного огляду транспортного засобу перед виїздом на лінію, оскільки розташування трубопроводу в місці пошкодження, знаходиться в зоні візуального доступу (т.1 а.с.59-65);

- постановою про визнання речових доказів від 24.03.2023 року, згідно якої визнано речовим доказом: фрагмент металевого трубопроводу робочої гальмівної системи автобуса «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який має наскрізне пошкодження у виді отвору (т.1 а.с.67);

- висновком судової фототехнічної експертизи №СЕ-19/104-23/16298-ФП від 18.05.2023 року, у підсумках якого зазначено, що згідно наданої відеограми «UKVD9191», з моменту виходу пішохода на проїзну частину дороги до моменту наїзду на нього автомобілем «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , минуло 14,03 секунди. З моменту перетину пішоходом ліній дорожньої розмітки 1.3 ПДР до моменту наїзду на нього автомобілем «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , минуло 5,53 секунди (т.1 а.с.81-84);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 18.05.2023 року, під час якого він розказував та показував у який спосіб та за яких обставин водій автомобілю «MERCEDES BENZ 313 CDI» здійснив наїзд на потерпілу (т.1 а.с.111-117);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 19.05.2023 року, під час якого він розказував та показував у який спосіб та за яких обставин ним було скоєно наїзд на потерпілу (т.1 а.с.118-124);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 13.06.2023 року, під час якого він розказував та показував у який спосіб та за яких обставин ним було скоєно наїзд на потерпілу (т.1 а.с.141-145);

- висновком судової експертизи дослідження механізму та обставин ДТП №СЕ-19/104-23/20713-ІТ від 19.06.2023 року, у підсумках якого зазначено, що у даній дорожній обстановці водій автобуса «MERCEDES BENZ 313 CDI» ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимог п.п. 2.3 (а), 12.3 та 31.4.1 (в) Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 для уникнення наїзду на пішохода, згідно вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, застосував гальмування. Автобус «MERCEDES BENZ 313 CDI», подолавши деяку відстань в загальмованому стані, втратив ефективність гальмування з причин руйнації металевого трубопроводу одного із гальмових контурів, внаслідок чого продовжив рух в заданому напрямку та здійснив наїзд на пішохода який перетинав проїзну частину дороги. Водій ОСОБА_5 з моменту руху автобуса в загальмованому стані після втрати ефективності робочої гальмової системи потрапив в таку ситуацію, при якій процес розгортання виниклої небезпеки визначався вже закономірностями (закономірностями фізики, механіки руху й т.і.), які не залежали від волі водія транспортного засобу та у нього була відсутня можливість, ефективно впливати на процес розгортання небезпеки з метою не допустити наїзд на пішохода, іншими словами водій автобуса «MERCEDES BENZ 313 CDI» ОСОБА_5 перебував в аварійній дорожньо-транспортній обстановці. В умовах аварійної обстановки дії водіїв не можуть оцінюватися з погляду Правил безпеки руху, оскільки ці правила розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом. Вирішити питання про те, чи мав (не мав) водій ОСОБА_5 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода в даному випадку можуть тільки органи розслідування (суду), оскільки це пов`язане з оцінкою суб`єктивних якостей водія, що не вимагає спеціальних автотехнічних знань. Місце наїзду на пішохода, яке розташоване на відстані 5.4 м від лінії дорожньої розмітки 1.3 ПДР, що розділяє проїзні частини протилежних напрямків з технічної точки зору не спроможне та не може бути прийняте до подальшого дослідження. Місце наїзду на пішохода яке розташоване на відстані 4.0 м від лінії дорожньої розмітки 1.3 ПДР, що розділяє проїзні частини протилежних напрямків, не позбавлене технічного сенсу, що могло бути в умовах місця пригоди та що було прийнято до подальшого дослідження. Вирішити питання про те, чи відповідали (не відповідали) дії водія ОСОБА_5 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, і в тому випадку якщо не відповідали, чи перебували (не перебували) вони в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди в цьому випадку можуть тільки органи розслідування (суду), оскільки це пов`язане з оцінкою суб`єктивних якостей водія, що не вимагає спеціальних автотехнічних знань. У даній дорожній обстановці дії водія автобуса «MERCEDES BENZ 313 CDI» ОСОБА_5 як оператора не відповідали вимогам п.п. 2.3 (а) та 31.4.1 (в) Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП (т.1 а.с.155-162);

- відеодоказом, оглянутим в судовому засіданні, а саме: відеозаписом до протоколу зняття показів з технічних приладів від 24.03.2023 року, згідно якого було оглянуто оптичний диск з відеозаписом вчинення ДТП (т.1 а.с.45).

Суд відноситься критично та не бере до уваги доводи сторони захисту та самого обвинуваченого ОСОБА_5 про недопустимість доказів і не доведення складу кримінального правопорушення та вважає це лінією захисту, оскільки зазначене не підтверджено матеріалами справи.

При визначені винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує висновок судової експертизи технічного стану транспортних засобів № СЕ-19/104-23/11047-ІТ від 05.05.2023 року, у підсумках якого зазначено, що вище вказану несправність, наявність ділянки металевого трубопроводу приводу робочої гальмової системи який мав ознаки тривалого окислу металу зі стоншеними стінками та незначним витоком гальмової рідини, можливо було виявити під час щоденного огляду транспортного засобу перед виїздом на лінію, оскільки розташування трубопроводу в місці пошкодження, знаходиться в зоні візуального доступу. Отже твердження обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно того, що при огляді автобусу ніяких несправностей гальмівної системи він не бачив, не відповідають дійсності.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, згідно вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому провадженні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати як порушення правил експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує спосіб вчинення та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує думку прокурора та потерпілої, які наполягали на суворому покаранні, процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та відсутність щирого каяття, обставини та тяжкість скоєного злочину, відповідно до вимог ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, в реєстрі у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді від 13.02.2024 року Південного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області зазначено, що ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення є низькою. Виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням йому міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, не визначаючи максимальну міру покарання.

Цивільна позовна заява потерпілої ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розрахунку позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Відповідно до ч.4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

При вирішенні питання, щодо стягнення моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище обвинуваченого, а також співмірність матеріальної шкоди та заявлених потерпілими вимог з відшкодування моральної шкоди, і виходить з засад розумності, виваженості та справедливості.

У суду не виникає сумніву, що у зв`язку з вчиненим правопорушенням, потерпіла зазнала глибоких душевних страждань у зв`язку із втратою матері.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування слід врахувати тяжкість фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках. Суд вважає, що потерпілій була заподіяна моральна шкода, але враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення цивільного позивача з боку цивільного відповідача, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України.

За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини справи, діяння обвинуваченого, моральні страждання потерпілої, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду, завдану неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_5 , в розмірі 250000 гривень 00 копійок. Саме така сума на думку суду з урахуванням всіх обставин справи, буде справедливою і достатньою для відшкодування моральної шкоди потерпілій.

Суд не вбачає підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_6 в частині стягнення шкоди з ТОВ «Днепр Бус», оскільки їх вина у спричиненні матеріальної та моральної шкоди потерпілій не доведена матеріалами справи, а навпаки у справі наявні докази на підтвердження того, що згідно Протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01020-00170-23 від 15.02.2023 року, автобус «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пройшов перевірку технічного стану.

Питання про арешт майна вирішити відповідно до ст. 174 КПК України.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 03 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання за цим вироком суду та приведення його до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати: за проведення судової експертизи технічного стану транспортних засобів № СЕ-19/104-23/11047-ІТ від 05.05.2023 року в розмірі 1912,00 грн.; за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/104-23/15742-ІТ від 22.05.2023 року в розмірі 1912,00 грн.; за проведення судової фототехнічної експертизи №СЕ-19/104-23/16298-ФП від 18.05.2023 року в розмірі 1912,00 грн.; за проведення судової експертизи дослідження механізму та обставин ДТП №СЕ-19/104-23/20713-ІТ від 19.06.2023 року в розмірі 1912,00 грн., а всього 7648 гривень 00 копійок.

Цивільну позовну заяву ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 1224 гривні 56 копійок матеріальної шкоди та 250000 гривень 00 копійок моральної шкоди.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2023 року на автобус «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.02.2024 року на грошові кошти ТОВ «Днепр Бус» () в межах суми 251224,56 грн.

Речовий доказ по справі: автобус «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 та знаходиться на спецмайданчику за адресою: АДРЕСА_4 повернути ОСОБА_10 .

Речовий доказ по справі: фрагмент металевого трубопроводу робочої гальмівної системи автобуса «MERCEDES BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який має наскрізне пошкодження у виді отвору, який знаходиться на зберіганні в камері речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1