печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2024 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів та вимог скарги заявник посилається на те, що він звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, однак всупереч положенням ст. 214 КПК України зазначена заява не була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та 16.02.2024 заявником отримано лист № 386 зкп/10-2-04-01-1540/24 від 08.02.2024, яким останньому відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Посилаючись на вказані обставини та положення ст.ст. 214, 303, 307 КПК України, заявник просить зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

В засідання особа, яка звернулася із скаргою про час та місце розгляду провадження повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, проте, в засіданні за допомогою засобів відеоконференцзв`язку з судом не з`явився, заяви чи клопотання на адресу суду не надходили.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився.

Слідчий суддя на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України визнав за можливе проводити розгляд провадження за відсутності сторін.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто, як вбачається із вимог КПК України, якщо особа безпосередньо звертається до слідчого, прокурора або іншої особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, приймається заява про вчинене кримінальне правопорушення або складається протокол про прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення. Про прийняття і реєстрацію заяви особа, що її подала, отримує від органу, до якого вона звернулася документ про прийняття і реєстрацію заяви, як вимагає п. 1 ч. 2 ст. 60 КПК України.

Разом з тим, особою, яка звернулася зі скаргою до матеріалів скарги не долучено та не надано інформації, які б свідчили б про офіційне прийняття та реєстрацію заяви ОСОБА_3 та самої заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію.

За таких обставин, слідчий суддя позбавлений можливості надати оцінку діям суб`єкта оскарження в порядку ст.ст. 214, 307 КПК України, тому, скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, розглянути в порядку ч. 4 ст. 214 КПК України заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.

В іншій частині задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1