ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2667/24
Провадження №1-кс/477/1183/24
УХВАЛА

про арешт майна

14 листопада 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000721 від 13 серпня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною четвертою статті 185 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області засобами поштового зв`язку надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000721 від 13 серпня 2024 року про накладення арешту на майно, що було вилучено 08 листопада 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000721 від 13 серпня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною четвертою статті 185 КК України.

В ході досудового розслідування здобуто докази які вказують на те, що було вчинене кримінальне правопорушення, пов`язане з таємним викраденням дизельного палива з тепловозів АТ «Українська залізниця» за попередньою змовою групою осіб, а також встановлено осіб, що можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення, їх місце проживання, транспортні засоби що перебувають у користуванні останніх тощо.

08 листопада 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який перевіряється органом досудового розслідування на предмет причетності до вчинення кримінального правопорушення було виявлено та вилучено майно згідно переліку.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судове засіданні прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіславши заяву про розгляд поданого клопотання без участі прокурора.

ОСОБА_4 , як володілець вилученого майна в судове засідання по розгляду цього клопотання не з`явився, заяв та клопотань до суду не подав.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступного висновку

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000721 від 13 серпня 2024 року, кваліфіковане за частиною четвертою статті 191, частиною четвертою статті 185 КК України, за фактом вчинення ряду діянь, пов`язаних із таємним викраденням дизельного палива з тепловозів АТ «Українська залізниця» за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлений що група осіб, у складі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за попередньою змовою між собою та третіми особами, що працюють на посадах машиністів та помічників машиністів в АТ «Українська залізниця» в період часу з 03 вересня 2024 року по 07 листопада 2024 року таємно вкрали дизельне паливо з локомотивів та тепловозів АТ «Українська залізниця», чим спричинили збитків на загальну суму 210 940 (двісті десять тисяч дев`ятсот сорок) гривень.

Також під час досудового розслідування обставин указаного правопорушення, органом досудового розслідування проведено комплекс негласних слідчих (розшукових) дій, в ході яких задокументовані вище викладені обставини вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування було здобуто достатні дані, які б вказували на причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , який перебуває на посаді інструктора локомотивного господарства «Локомотивне ДЕПО Миколаїв» та проживає в АДРЕСА_1 , і за місцем свого проживання може зберігати речі та документи, що містять інформацію з приводу вчинених протиправних дій.

У період з 07 по 08 листопада 2024 року, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2024 року, проведено обшук житла та іншого володіння за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 під час якого, було виявлено та вилучено речі згідно переліку, а саме мобільний телефон з сім карткою.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 08 листопада 2024 року, яка долучена до матеріалів клопотання, вилучене 08 листопада 2024 року в ході проведення обшуку житла та іншого володіння за місцем проживання ОСОБА_4 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000721 від 13 серпня 2024 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За положенням частини третьої статті 170 КПК України, та статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході проведення обшуку житла та іншого володіння за місцем проживання ОСОБА_4 може бути накладено арешт за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

З клопотання про арешт майна, поданого прокурором ОСОБА_3 встановлено, що такий арешт необхідний з метою збереження речових доказів.

Надані прокурором відомості, дають достатні підстави для того, щоб вважати, що злочин пов`язаний з таємним викраденням дизельного палива з тепловозів АТ «Українська залізниця» за попередньою змовою групою осіб могло бути вчинено. При цьому, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння за місцем проживання ОСОБА_4 вилучено речі перелічені слідчим у поданому клопотанні, зокрема мобільний телефон.

Наявність підстав для вилучення цих речей обумовлена їх зазначенням в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, та протоколом обшуку від 18 жовтня 2024 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено речі на відшукання яких надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

Постановою слідчого вищевказані документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні як такі, що мають ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки фактично зберігають відомості, що згідно з частиною першою статті 98 КПК, можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку слідчого судді, вилучений під час проведення обшуку мобільний телефон з сім-картою оператора мобільного зв`язку у ОСОБА_4 , як особи, яка перевіряється органом досудового розслідування на предмет причетності до вчинення противоправних дій, міг бути використаний як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Зокрема, інформація, яка міститься на вилученому майні ОСОБА_4 може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

З огляду на те, що слідчим суддею встановлено, що вилучені під проведення обшуку житла та іншого володіння за місцем проживання ОСОБА_4 речі можуть містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України, клопотання слідчого підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 175, 372 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 08 листопада 2024 року під час проведення обшуку житла та іншого володіння за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом встановлення заборони у користуванні та розпорядженні цим майном, а саме на:

- мобільний телефон, марки «Iphone 15 Pro», імеі1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10