ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3163/24 Справа № 172/1375/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року, клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання залишено без розгляду.

Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що обвинувальний акт надійшов до суду 14 серпня 2024 року. ОСОБА_6 затриманий 22 травня 2024 року та з цього часу перебуває під вартою. Останній раз питання зміни запобіжного заходу обвинуваченому розглядалось судом 10 вересня 2024 року у підготовчому судовому засіданні. Вивчивши клопотання обвинуваченого суд встановив, що воно є ідентичним тому, що надано ним під час підготовчого судового засідання як заперечення проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу. Тобто вказані обвинуваченим у клопотанні доводи вже були предметом розгляду та враховані судом під час попереднього засідання, яке відбулося менше ніж місяць тому. Відповідно до ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувачений оскаржує ухвалу суду про залишення без розгляду його клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що обвинувачений оскаржує рішення суду першої інстанції, яке не входить до вичерпного переліку випадків оскарження ухвал, згідно ч. 2 ст. 392 КПК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги вищенаведені норми закону, які є імперативними і містять вичерпний перелік рішень, які підлягають апеляційному оскарженню, вважаю, що апеляційна скарга обвинуваченого подана на рішення, що апеляційному оскарженню не підлягає.

Також приймається до уваги, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, що знайшла відображення зокрема у рішенні у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Колегія суддів також зважає на позицію Верховного Суду, викладену в постанові № 51-7299км18 від 27 лютого 2019 року, згідно якої, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, та враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою було відкрито помилково, апеляційний суд вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за зазначеною апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4