ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1943/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

під час судового засідання в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001026 від 07.07.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення

06 липня 2024 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 рухалась на АДРЕСА_2 . У цей же час на зустріч вказаним особам йшов ОСОБА_5 , який є колишнім хлопцем ОСОБА_6 . У подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розпочали між собою розмову, під час якої у останнього на фоні ревнощів виник протиправний умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, правою рукою з нагрудної сумки дістав кухонний ніж, лезом якого цілеспрямовано провів один поріз по лівому ліктьового суглобу потерпілої ОСОБА_6 .

Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я у вигляді різано-рваної рани передньо-латеральної поверхні лівого ліктьового суглобу з частковим пошкодженням плече-променевого м`яза.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Історія провадження

До Дарницького районного суду м. Києва 06 вересня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001026 від 07.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 вересня 2024 року, відповідно до положень ч. 3 ст. 35 КПК України, для розгляду цього кримінального провадження було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою від 09 вересня 2024 року суддею справу призначено до підготовчого судового засідання, яке неодноразово відкладалось за клопотанням учасників кримінального провадження.

За результатами проведення підготовчого судового засідання, ухвалою Дарницького районного суду від 31 жовтня 2024 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Узагальнені вимоги клопотання та позиції учасників

Обґрунтування клопотання

Клопотання захисника мотивоване тим, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро покаявся (на стадії дізнання надав визнавальні показання, що відповідають суті обвинувачення згідно із обвинувальним актом, під час дізнання та судового розгляду просив у потерпілої вибачення, шкодує про вчинене), добровільно видав знаряддя вчинення правопорушення (ніж), з`являвся на усі виклики дізнавача і прокурора, брав участь у всіх слідчих, процесуальних діях, відшкодував потерпілій матеріальні та моральні збитки (більш ніж на 50 000 грн). Захисник вказав, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинене ним кримінальне правопорушення за ст. 12 КК є проступком, через те є всі підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст 45 КК України, а провадження у справі підлягає закриттю.

Позиції учасників

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав заявлене ним клопотання у повному обсязі із підстав, які викладені у ньому та просив таке задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави. Зазначив, що шкодує про вчинене кримінальне правопорушення, повністю підтвердив вчинення кримінального правопорушення за фактичних обставин, наведених в обвинувальні акті, впродовж чотирьох місяців вживав заходів для відшкодування збитків та усунення заподіяної шкоди потерпілій. Просив суд задовольнити заявлене клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання захисника, вважав, що є все підстави та умови, які передбачають можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, оскільки вважала, що ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене ним діяння.

На запитання головуючого та прокурора, потерпіла ОСОБА_6 підтвердила твердження захисника про факт відшкодування їй збитків шляхом перерахування грошових коштів на її особистий банківський рахунок. При цьому стверджувала, що розмір відшкодування є достатнім для усунення завданої шкоди та жодних матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має.

Положення закону, якими суд керувався

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288 КПК України).

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК.

Щодо вчиненого кримінального правопорушення

Такою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення (особу було звільнено від кримінальної відповідальності за раніше вчинене кримінальне правопорушення; закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; особа вчинила кримінальне правопорушення, однак була звільнена від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку; особа раніше вчинила кримінальне правопорушення, однак була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання чи відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом; судимість особи погашена чи знята судом; щодо особи закрито кримінальне провадження або ухвалено виправдувальний вирок).

Інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Воно не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із вимоги управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Отже, з огляду на викладене, положення ст. 45 КК України можуть бути застосовані до ОСОБА_5 в цьому випадку.

Щодо щирого каяття

Щире каяття засвідчує критичну оцінку винним вчиненого ним кримінального правопорушення, співчуття до потерпілих, прагнення зменшити негативні наслідки його протиправної поведінки. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Так, про щирість каяття обвинуваченого ОСОБА_5 свідчить поведінка останнього, який під час дізнання і судового розгляду засуджував свою поведінку та щиро каявся у вчиненому.

Додатково суд також встановив, що ОСОБА_5 вживав заходів для вибачення за скоєне, намагався примиритися, цікавився станом здоров`я потерпілої (яка його заблокувала у всіх засобах для здійснення комунікації), через батька висловлював співчуття та розкаяння.

Також судом взято до уваги, що встановлені обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, зазначене стороною обвинувачення у обвинувальному акті.

Суд вважає, що за цих обставин, має місце щире каяття з боку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Щодо активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам досудового розслідування допомоги в установленні невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Це може бути повідомлення про всі відомі епізоди, обставини злочинного діяння, свідків, потерпілих, викриття інших співучасників кримінального правопорушення. Мінімальні вимоги, яким має відповідати позитивна посткримінальна поведінка у виді активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, полягають у добровільній дачі правдивих і повних свідчень про всі відомі особі обставини злочинного діяння. Активність сприяння розкриттю кримінального правопорушення означає, що дії особи повинні мати високу інтенсивність, ефективність та значну процесуальну цінність. Визначення ступеня активності залежить від обставин конкретного кримінального провадження.

Як повідомив захисник (а прокурор не заперечив), ОСОБА_5 добровільно видав органу дізнання знаряддя вчиненого ним правопорушення у виді ножа, з`являвся на усі виклики дізнавача і прокурора, брав участь у всіх слідчих, процесуальних діях, під час свого допиту надавав правдиві та змістовні показання, не приховував необхідні для повного розкриття кримінального правопорушення обставини його вчинення.

При цьому не менш важливим є те, що левова частка заходів для активного сприяння обвинуваченим ОСОБА_5 була здійснена до повідомлення йому про підозру у вчинені кримінального правопорушення (21.08.2024).

Суд робить висновок, що ця умова є доведеною.

Щодо відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу. Добровільність відсутня у випадках, коли винний відшкодування збитків або усунення шкоди пов`язує із ініціативною поведінкою потерпілої особи (її вимогою), а невідшкодування збитків та не усунення шкоди виправдовується посиланням на обставини, факти або події, які мають (з певною долею вірогідності) відбутися (статися) за ініціативою потерпілого в майбутньому. Висновок суду про заподіяння потерпілому протиправними діями обвинуваченого фізичної (особистого характеру) шкоди, в аспекті наступного вирішення питання про можливість застосування положень ст. 45 КК України, вимагає встановлення та підтвердження доказами того, що вказана шкода усунена або відшкодовані збитки, завдані її заподіянням.

Сторона захисту під час обговорення цього клопотання вказувала, що обвинувачений ОСОБА_5 після вчиненого ним кримінального правопорушення добровільно відшкодував матеріальні та моральні збитки потерпілій. Загалом на час розгляду заявленого клопотання обвинувачений здійснив виплати на суму 50 000 грн.

На підтвердження своїх доводів про добровільний характер відшкодування захисник посилався на той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 здійснив декілька платежів до притягнення його до кримінальної відповідальності, а також і після направлення обвинувального акта до суду.

Захисник на додаток до викладеного посилався на квитанції, як докази про відшкодування, що підтверджують його твердження. Так, сторона захисту надала суду довідку із додатками до неї, з якої вбачається, що потерпілій ОСОБА_6 були здійсненні грошові перекази у наступній хронології: 11.07.2024 - 9000 грн; 27.07.2024 - 4000 грн; 04.08.2024 - 9000 грн; 14.08.2024 - 5000 грн; 21.08.2024 - 7000 грн; 05.09.2024 - 7000 грн; 08.10.2024 - 9000 грн.

Шляхом опитування потерпілої суд встановив, що вказані грошові кошти дійсно були надіслані на її банківський рахунок та остання не відмовлялась від їх одержання. Після роз`ясненння головуючого, потерпіла відмовилась заявляти цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні та наголосила, що вказана грошова сума є цілком достатньою.

Насамкінець, поза увагою суду не залишилось те, на що вказувала потерпіла, що внаслідок відшкодованих їх матеріальних збитків вона наразі не потребує проходження лікування (ні амбулаторного, ані стаціонарного), так і відсутні будь-які додаткові витрати у зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушенням стосовно неї.

Відтак, суд знаходить, що має місце як факт добровільного відшкодування збитків, так і усунення заподіяної шкоди обвинуваченим.

Висновок

Враховуючи, що всі необхідні підстави та умови, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності були встановленні, суд вважає клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Інші процесуальні питання

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Сторони кримінального провадження не просили суд вирішити питання щодо процесуальних витрат, оскільки такі у цій справі відсутні.

Речові докази суду не надавались.

Питання щодо застосування, зміни або скасування інших заходів забезпечення кримінального провадження, які б підлягали вирішенню при постановленні ухвали про закриття кримінального провадження, відсутні.

З огляду на викладене та керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 45, ч. 2 ст. 125 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001026 від 07.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази суду не надавались.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1