Справа №639/5394/24
Провадження №1-кп/639/432/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000713 від 18.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уварово Тамбовської області РРФСР, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

25.12.2023 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 21.07.2024 о 15-43 год. зайшов у зал збереження речей супермаркету «АТБ» за адресою: м. Харків, пров. Розторгуївський, 2, маючи умисел на вчинення крадіжки майна, яке перебувало у ячейці схову № 32, та належало ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», спочатку підійшов до ячейки схову № 32, і надалі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій, використовуючи, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, 21ю.07.2024 о 15 год. 43 хв. відкрив ключем замок у ячейці схову № 32, чим вчинив проникнення у сховище, забрав звідти чорну тканинну сумку, у якій знаходились кошти у сумі 8860 грн. та мобільний телефон Xiaomi REDMI 5 Plus 3/32 Gb чорного кольору (вартістю 1689 грн. 33 коп. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3755/24 від 29.07.2024), і разом з нею вийшов за межі залу збереження речей супермаркету «АТБ», і в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 10549 гривень 33 копійки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст.185 КК України визнав в повному обсязі, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення так, як вони встановлені судом. Зазначив, що дійсно 21.07.2024 у післяобідній час знайшов на вулиці ключ від ячейки камери схову, після чого пішов до магазину «АТБ» та взяв сумку, яка перебувала в ячейці. Через деякий час він побачив вміст сумки та вирішив повернути її власнику, повернувшись до магазину, де вже перебували потерпіла та співробітники поліції. Повернув сумку та телефон потерпілій. Через невеликий час грошові кошти, що були в сумці, принесла його співмешканка, якій він зателефонував, та він також повернув їх потерпілій. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у поданій до суду заяві просила розглядати кримінальне провадження за її відсутності та призначити покарання на розсуд суду.

Учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно судових витрат та речових доказів.

Також судом за клопотанням захисту досліджено відеозапис з камер відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 . При перегляді відеозапису встановлено, що о 15:33 год. потерпіла кладе сумку до ячейки камери схову. О 15:43 до ячейки підходить чоловік у сірій футболці та шортах, відкриває її та забирає сумку, після чого йде з магазину. О 15:45 потерпіла повертається до ячейки та починає шукати свої речі. О 16:22 до магазину разом зі співробітниками поліції повертається чоловік, який повертає сумку.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив суду, що саме він зображений на відео як особа, яка спочатку забрала сумку з її вмістом з камери схову, а потім повернула її.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він судимий 25.12.2023 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення під час звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а також принципів законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують. Також суд бере до уваги фактичне добровільне повернення обвинуваченим потерпілій викрадених речей, що знайшло своє відображення у дослідженому судом відеозаписі,

При цьому суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання щодо ОСОБА_5 в цілому, за наведених обставин, на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в розмірі, близькому до мінімального, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення під час звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.12.2023, при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України та призначити покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених основних покарань.

Запобіжний захід, обраний до ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування у вигляді тримання під вартою, підлягає продовженню до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 127-129, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.12.2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з дня проголошення вироку з 23.09.2024.

Зарахувати до строку покарання ОСОБА_5 за даним вироком термін попереднього ув`язнення за період часу з 01 серпня 2024 року по 23 вересня 2024 року з розрахунку «одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні експертні дослідження в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.07.2024 на речові докази у кримінальному провадженні.

Речові докази: мобільний телефон «Хiaomi REDMI 5+» чорного кольору, imei: НОМЕР_1 . SIM: НОМЕР_2 , грошові кошти у загальній сумі 8860 гривень, чорну трикотажну сумку з малюнком тигра вважати такими, що повернуті потерпілій ОСОБА_6 ;

DVD-диск із відеозаписом зберігати у матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а обвинуваченому також право заявляти клопотання про доставку до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1