Справа № 712/6163/23
Провадження 1кп/712/277/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю: прокурора ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

представника служби у справах дітей - ОСОБА_7

представника ювенальної превенції - ОСОБА_8

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження №0000048 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернулась до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний час доби, строком на 2 місяці, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 години до 07.00 години наступної доби. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду або іншого визначеного органу державної влади; не відлучатися із Звенигородської міської територіальної громади, в якій він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою по справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.09.2024 обвинуваченому ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 2 (два) місяці, тобто до 03.11.2024 включно, заборонивши йому залишати місцепроживання: АДРЕСА_1 з 21.00 години до 07.00 години ранку наступної доби. Крім того, на обвинуваченого ОСОБА_10 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: Прокурором 23.10.2024 на адреси обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_6 скеровано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби. Аналогічне клопотання подане до Соснівського районного суду м. Черкаси 29.10.2024, тобто в день, в який призначено засідання з розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_10 . Але засідання з причин відсутності члена суддівської колегії та адвоката обвинуваченого не відбулося, у зв`язку з чим термін запобіжного заходу, визначений ухвалою суду від 03.09.2024, сплинув 03.11.2024. Разом з тим, підстави, ризики та обставини, які існували при обранні ОСОБА_11 запобіжного заходу, хоч частково зменшилися, але досі продовжують існувати. В обґрунтування обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 сторона обвинувачення покладається на необхідність запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на малолітню потерпілу; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила суд, в зв`язку із зміною місця проживання ОСОБА_10 зазначити в ухвалі суду адресу АДРЕСА_2 .

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Представник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_9 при розгляді клопотання прокурора покладалась на розсуд суду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (тобто статтями 176-213 КПК України).

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).

Як вбачається із змісту ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:

- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;

- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально;

- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;

- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03.07.2024 року обвинуваченому ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , з 21.00 години до 07.00 години ранку наступної доби. Крім того, на обвинуваченого ОСОБА_10 покладені обов`язки, передбачені с. 5 ст. 194 КПК України.

Строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 неодноразово продовжувався ухвалами Соснівського районного суду м. Черкаси. На даний час строк запобіжного заходу закінчився.

Разом з тим, підстави, ризики та обставини, які існували при обранні обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу, зменшилися, але досі продовжують існувати.

Метою застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконно впливати на потерпілу; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне право порушення.

Так, на даний час існує ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_10 від суду, який обґрунтовується тим, що останній будучи раніше судимим та усвідомлюючи, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, з метою уникнення покарання може залишити місце проживання, в тому числі виїхати на непідконтрольні Україні території, переховуватися за невідомими стороні обвинувачення та суду адресами тощо.

Крім того, судом ще не розглянуто клопотання сторони захисту про виклик малолітньої потерпілої до суду для її повторного допиту.

Також, ОСОБА_10 , з метою уникнення покарання може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не з`являтися на виклики до суду, створювати вигадані підстави для ухилення від участі у судових засіданнях, зокрема посилаючись на погане самопочуття, змінювати номери мобільного телефону тощо.

Крім того, продовжує існувати ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_10 вже раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, а також практики Європейського суду по правам людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про необхідність застосувати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

При цьому, необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:прибувати за кожною вимогою до суду або іншого визначеного органу державної влади; не відлучатися із Звенигородської міської територіальної громади, в якій він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою по справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в України.

Суд вважає за необхідне, у визначений судом час, в період введення воєнного стану на території України дозволити обвинуваченому ОСОБА_10 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Керуючись ст. ст. 27, 177-178, 181, 331, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, строком на на 2 (два) місяці, тобто по 04 лютого 2025 року включно, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного ранку.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду або іншого визначеного органу державної влади;

- не відлучатися із Звенигородської міської територіальної громади, в якій він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в України.

В період введення воєнного стану на території України дозволити обвинуваченому ОСОБА_10 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 04 грудня 2024 року.

Повний текст ухвали проголошено 06 грудня 2024 року о 11 годині 00 хвилин.

Головуючий:

Суддя: