№ 207/3109/24
№ 1-кп/207/300/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0000395 за звинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянина України, має середньо спеціальну освіту, не працює, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично утримується в Державній установі «Дніпровській установі виконання покарань (№4)» за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 27.04.2023 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 194 КК У країни до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, мас середньо-спеціальну освіту, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , фактично утримується в Державній установі «Дніпровській установі виконання покарань (№4)» за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 05 год. ЗО хв. 24 лютого 2022 на території України, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи особою, раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

18.05.2024 року, приблизно о 19 год. 54 хв. (більш точний час під час досудового розслідування встановлено), ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , перебуваючи на ділянці місцевості, розташованій біля зупинки і міського транспорту навпроти буд. АДРЕСА_4 , побачили раніше незнайому їм ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалася по пішохідному переходу через проспект Ювілейний в напрямку вул. Дорожньої у м. Ким`янське. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник прямий умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_9 разом відкрито заволодіти майном ОСОБА_10 , на що останній дав свою згоду.

Реалізуючи свій спільний протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, розуміючи, що їх дії носять відкритий характер, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 підійшли до ОСОБА_10 . Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спираючись на підтримку ОСОБА_9 , схопив потерпілу ОСОБА_10 за ліву руку своєю лівою рукою та своєю правою рукою дістав з лівої кишені куртки останньої, тобто відкрито викрав належне їй майно, а саме мобільний телефон марки Meizu М5 21 Н серійний номер 621НЕСQ422ZZZ, імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 , вартістю 372,53 грн. із сім-картою з мобільним номером НОМЕР_3 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становить. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій спільний протиправний умисел, ОСОБА_8 передав відкрито викрадений у потерпілої ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Meizu М5» ОСОБА_9 , який стояв поряд з ним та потерпілою.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на вищевказану суму.

Під час судового розгляду 16 вересня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. В даній угоді зазначено, що ОСОБА_8 визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі, викладеному у обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні. Також, вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначеним покаранням, як більш суворим, поглинути покарання призначене за вироком Вознесенського міського суду Миколаївської області від 27.04.2023 року у вигляді 3 (років) позбавлення волі, і за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_8 до відбування покарання у вигляді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі..

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому за участю його адвоката ОСОБА_4 .

Протягом судового розгляду 16 вересня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_9 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_11 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. В даній угоді зазначено, що ОСОБА_9 визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті у кримінальному провадженні. Також, вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому за участю його адвоката ОСОБА_5 .

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 цілком розуміють, що вони мають право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують, а вони мають права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у випадку надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угод з обвинуваченими дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив вказані угоди затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_8 та обвинуваченому ОСОБА_9 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в обсязі, викладеному у обвинувальному акті, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, від якого є потерпілий.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_9 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в обсязі, викладеному у обвинувальному акті, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_9 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, від якого є потерпілий.

Потерпіла ОСОБА_10 надала письмову згоду прокурору ОСОБА_3 на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000395; у наданій письмовій заяві просила суд затвердити укладені між прокурором та обвинуваченими угоди, наслідки укладення та затвердження даних угод їй зрозумілі, претензій майнового характеру до обвинувачених не має.

Суд в судовому засіданні переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначені угоди про визнання обвинуваченими винуватості, укладені між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , суд приходить до висновків, що угоди відповідають вимогам КПК України, вина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знайшла своє повне підтвердження, їх дії необхідно кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Перевіряючи угоди в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам Кримінального кодексу України, суд вважає, що вона узгоджена в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України, відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які визнають себе винуватими повністю та розкаялись у вчиненому.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_8 , яким вважає необхідним затвердити угоду про визнання ним винуватості та визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 4 ст. 186 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого ОСОБА_9 , які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_9 , яким вважає необхідним затвердити угоду про визнання ним винуватості та визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 4 ст. 186 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1819 від 20.05.2024 року в сумі 100 грн. 00 коп. у дохід держави.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1819 від 20.05.2024 року в сумі 100 грн. 00 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314 -316, 368, 370, 373, 376, 468-469, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 вересня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з часу його затримання згідно рапорту про затримання з 18.05.2024 року 19.58 год.

Зарахувати у строк призначеного ОСОБА_9 покарання термін попереднього ув`язнення (перебування обвинуваченого під вартою з часу його затримання згідно рапорту про затримання з 18 травня 2024 року) по день набрання вироком законної сили.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 вересня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вознесенського міського суду Миколаївської області від 27.04.2023 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_8 до відбування покарання у вигляді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його затримання згідно рапорту про затримання з 18.05.2024року 20.05 год.

Зарахувати у строк призначеного ОСОБА_8 покарання термін попереднього ув`язнення (перебування обвинуваченого під вартою з часу його затримання згідно рапорту про затримання 18 травня 2024 року) по день набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_9 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1819 від 20.05.2024 року в сумі 100 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1819 від 20.05.2024 року в сумі 100 грн. 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Meizu M5 21 Н» з серійним номером НОМЕР_4 , імеі-1: НОМЕР_1 , імеі-2: НОМЕР_2 із сім-картою: НОМЕР_3 , задня кришка якого сірого кольору, який після було поміщено та опечатано до спец.пакету РSР 1326717 разом з первинним спец пакетом 1326718, який переданий на зберігання до камери схову ВП №2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2189 - повернути потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знявши арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді від 21.05.2024р.;

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1