Справа № 473/3299/24
Номер провадження 1-кп/473/280/2024
У Х В А Л А

іменем України

"02" грудня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження за № 0000443 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродже нки смт Любашівка Любашівського району Одеської області, українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, яка не працює, незаміжня, проживаю за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 20.12.2019 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України, звільненої від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 роки. 21.09.2020 Вознесенський міськрайонним судом було скасоване звільнення від покарання з випробуванням та ОСОБА_4 направлена для відбуття призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі. Звільнена 12.10.2022 року по відбуття строку покарання,

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в скоєні кримінального правопорушення за наступних обставин.

24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідно до Закону та діяв на час вчинення вказаних нижче діянь.

14.02.2024 приблизно о 05 годині, ОСОБА_4 перебувала біля території домоволодіння АДРЕСА_1 . Під час перебування біля домоволодіння, ОСОБА_4 помітила у дворі домоволодіння огороджений загін для випасу птиці, в якому перебували свійські птиці індокачки. Після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна у вигляді свійської птиці індокачок, які належать ОСОБА_5 . Діючи на виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне, таємне викрадення чужого майна у вигляді свійської птиці - індокачок, переслідуючи корисливий мотив, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зі сторони штучного ставка, пройшла на вищезазначену ділянку домоволодіння АДРЕСА_1 . В подальшому, ОСОБА_4 проникла через хвіртку на територію загону для випасу птиці, звідки повторно, таємно викрала 3 свійські птиці індокачки, загальною вагою 7 кілограм 460 грам на загальну суму 672 грн. 89 коп. Помістивши викрадену свійську птицю індокачки у мішок та тримаючи його у руках, ОСОБА_4 покинула територію домоволодіння та розпорядилась таємно викраденим нею майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріалі збитки на загальну суму 672 грн. 89 коп.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор просив закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за вчинене діяння, а саме відповідно до Закону від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Обвинувачена ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримала та просила закрити кримінальне провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Потерпілим була подана до суду заява, в якій просив розглядати провадження в його відсутності. З огляду на положення ст..325 КПК України та врахувавши думку учасників процесу судом було прийнято рішення про проведення судового засідання у відсутності потерпілого.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, приходить до такого.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст..51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закон № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закон № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст..51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Ця сума в 2024 році становить 3028 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 ХХ Податкового кодексу України передбачає,що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєні 14.02.2024 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Положеннями ч. 1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст.3 КК України) .

Відповідно до ст..58 Консттуції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст.5 КК України згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість майна в таємному викрадені якого обвинувачується ОСОБА_4 становила 672 грн. 89 коп., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн, то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст..58 Конституції України та ст..5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, дії в яких обвинувачується ОСОБА_4 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України

Згідно із п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 372, 479-2 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000443 1 відносно ОСОБА_4 на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідувань за № 0000443 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, закрити, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 7 днів усіма учасниками процесу з моменту її оголошення.

Суддя: