УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000255 від 15.12.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві під процесуальним керівництвом прокурорів Шевченківської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000255, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч.3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.2023 у справі № 761/24029/23 накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,0605 га, розташовану в СТ «Лілея Міжозерна» в Дарницькому районі за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :90:505:0075 (реєстраційний номер 000), та земельну ділянку, площею 0,0592 га, розташовану в СТ «Метробудівець-2» в Дарницькому районі за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :90:089:0015 (реєстраційний номер 000).

Адвокат вказує, що подальша необхідність у арешті вказаного майна відпала у зв`язку з відсутністю ризиків, які стали підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

У судовому засідання власник майн ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 у судовому засідання не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.2023 у справі № 761/24029/23 накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,0605 га, розташовану в СТ «Лілея Міжозерна» в Дарницькому районі за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :90:505:0075 (реєстраційний номер 000), та земельну ділянку, площею 0,0592 га, розташовану в СТ «Метробудівець-2» в Дарницькому районі за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :90:089:0015 (реєстраційний номер 000).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, прокурором у судовому засіданні не наведено.

Також у відповідності з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання адвоката та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, більш того, жодній особі не повідомлено про підозру, у кримінальному провадженні відсутній цивільний позов, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше збереження арешту майна не виправдовується потребами досудового розслідування на даній стадії, у зв`язку з чим арешт підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.2023 у справі № 761/24029/23 на земельну ділянку, площею 0,0605 га, розташовану в СТ «Лілея Міжозерна» в Дарницькому районі за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :90:505:0075 (реєстраційний номер 000), та земельну ділянку, площею 0,0592 га, розташовану в СТ «Метробудівець-2» в Дарницькому районі за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :90:089:0015 (реєстраційний номер 000).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1