Справа № 953/9625/24
н/п 1-кс/953/7843/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000012 від 03.01.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженці с. Стариця Вовчанського р-ну Харківської області, розлученій, яка має вищу освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_4 про обрання підозрюваній у кримінальному провадженні № 0000012 від 03.01.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 03.01.2024, в якому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 до початку повномасштабного воєнного вторгнення в Україну 24.02.2022 з боку держави-агресора (російської федерації), будучи мешканкою м. Вовчанська Чугуївського району Харківської області, отримала у 2006 році психологічну вищу світу та, починаючи з 16 липня 2007 року, прийнявши присягу державного службовця, набула достатній досвід роботи на різного рівня посадах в центрі зайнятості Вовчанського району, а з 10.07.2018 згідно з наказом № 666-к у відповідності до ст. 17 Закону України «Про державну службу» займала посаду начальника відділу активної підтримки безробітних Вовчанської районної філії Харківського обласного центру зайнятості з раніше присвоєними 13 рангом та VIІ категорією державного службовця.

Як начальник відділу активної підтримки безробітних Вовчанської районної філії ОСОБА_7 була посадовою особою і державним службовцем, на якого розповсюджується дія Закону України «Про державну службу», та здійснювала забезпечення і організацію роботи у зазначеній філії в системі органів Державного центру зайнятості.

У своїй роботі ОСОБА_7 керувалася Конституцією України, нормативно-правовими актами Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства праці та соціальної політики України, Законом України «Про державну службу» та здійснювала контроль, аналіз та оцінку стану справ на відповідній дільниці роботи. Брала участь в узагальненні практики застосування законодавства та ходу реалізації державної політики у відповідній сфері діяльності.

Саме 24.02.2022 російською федерацією (далі рф), державою-агресором, було першою застосовано збройну силу проти України і розпочато вчинення агресії, зумовлену з окупацією території держави Україна, у тому числі й АДРЕСА_1 .

У результаті вчинення вказаних дій військовими формуваннями держави-агресора, рф, було тимчасово окуповано частину території України, перелік яких затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 за № 309, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004.

У відповідь на вказані дії держави-агресора 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.

При цьому ОСОБА_7 як житель м. Вовчанська, де вона була зареєстрована на той час у буд. АДРЕСА_1 , дочекавшись захоплення збройними силами рф зазначеного населеного пункту, залишилася на тимчасово окупованій території.

У подальшому представниками рф з метою зміни меж території та державного кордону України, реалізації власної окупаційної політики, на окупованих територіях розпочато здійснення незаконного створення підконтрольних окупаційній владі адміністрацій, у тому числі на захопленій частині території Харківської області.

Так, 03.06.2022 на території м. Куп`янська Харківської області групою осіб з числа громадян України було здійснено підписання протоколу засідання щодо створення окупаційної адміністрації держави-агресора на території Харківської області під назвою (російською мовою) «временная гражданская администрация Харьковской области», що була створена та функціонувала в інтересах рф, та обрано її керівника. Вказане рішення затверджено виданням наказу новопризначеним головою так званої (російською мовою) «временной гражданской администрацией Харьковской области» за № 2/22 від 03.06.2022.

У подальшому 10.06.2022 головою так званої (російською мовою) «временной гражданской администрации Харьковской области» видано наказ № 9/22 від 10.06.2022, згідно з яким затверджено утворення районних окупаційних адміністрацій держави-агресора на тимчасово окупованій території Харківської області, в тому числі й так званої (російською мовою) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (адміністративний центр у м. Вовчанську).

18.07.2022 головою так званої (російською мовою) «временной гражданской администрации Харьковской области» видано наказ № УГ-55/22 від 18.07.2022 щодо перейменування назви вказаного незаконного органу в (російською мовою) «военно-гражданскую администрацию Харьковской области», згідно з п. 2 якого також перейменовано районні підрозділи вказаної окупаційної адміністрації держави-агресора на так звані (російською мовою) «военно-гражданские администрации». Зміна назви органів здійснено з врахуванням повного правонаступництва із збереженням прийнятих ними реквізитів та організаційно-штатної структури відповідно до п. 3 вказаного наказу.

У свою чергу в указаний період часу ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вона є громадянкою України, державним службовцем та мала виконувати обов`язки, які необхідні для відвернення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності (ст. 1 Закон України «Про правовий режим воєнного стану», 2015, № 28), але, не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася, та з особистих інтересів і вигоди, оцінивши обстановку в умовах тимчасової окупації, за відсутності фізичного чи психологічного впливу з боку представників країни-агресора вирішила стати на шлях вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, пов`язаних з колабораційною діяльністю та державною зрадою, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Вовчанську Харківської області, у невстановлений органом досудового розслідування період часу, але не пізніше 01.09.2022, маючи стійку політико-ідеологічну мотивацію, та, діючи з корисливих мотивів, інших меркантильних і низьких переконань, пов`язаних з легкою можливістю побудувати кар`єру, що з`явилась з урахуванням переміщення з окупованоі? територіі? наи?більш професіи?но успішноі? частини населення, усвідомлюючи протиправний характер задуманого нею злочинного діяння, надала добровільно згоду представникам окупаційної адміністрації країни-агресора щодо призначення її на посаду так званого (російською мовою) «начальника Волчанского районного филиала Харьковского обласного центра занятости», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, вона виконала усі дії, які вважала за необхідне, спрямовані на зайняття посади, пов`язаної з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території м. Вовчанська Харківської області.

У подальшому ОСОБА_7 згідно з наказом так званого (російською мовою) «и.о. главы военно-гражданской администрации Волчанского района» за № 112-в від 01.09.2022 призначено на вищевказану посаду у зв`язку з чим вона здійснювала виконання покладених на неї функціональних повноважень та обов`язків, що відповідно до так званої (російською мовою) «Должностной инструкции начальника Волчанского районного филиала Харьковского обласного центра занятости», затвердженої «и.о. главы ВГА Волчанского района ОСОБА_8 », полягало у наступному: - плануванні роботи центру зайнятості та здійснені контролю якості виконання; - прийманні участі у проведенні аналізу ринку праці у Вовчанському районі та прогнозуванні попиту та пропозиції робочої сили; - консультуванні громадян, власників та керівників підприємств, організацій, можливих установ чи уповноважених ними органів про працевлаштування та забезпечення їх робочою силою; - внесенні до місцевих органів влади пропозиції щодо бронювання робочих місць для соціально незахищених категорій безробітних, контроль виконання прийнятих рішень; - забезпеченні достовірності та своєчасності підготовки та поданні звітності про роботу центру зайнятості; - проведенні навчання підлеглих працівників центру зайнятості та кадрових служб підприємств, організацій, установ; - активної участі у організації інформаційного роз`яснення законодавства про зайнятість та рекламування послуг служби зайнятості у засобах масової інформації; - проведенні прийому громадян з особистих питань та наданні послуг соціально незахищеним верствам населення, своєчасний розгляд листів, заяв, пропозицій, скарг; - здійсненні контролю за своєчасними та повними надходженнями відрахувань на випадок безробіття; - здійсненні адміністративно-господарської діяльність центру та організації діяльності центру зайнятості згідно з чинним російським законодавством; - аналізі та контролі ефективності роботи центру; - організації при плануванні роботи центру, прийманні участі у розробці та затверджені плану системної роботи; - здійсненні контролю та підписання добового наказу базового центру зайнятості, відповідно до вимог чинного законодавства; аналізі, контролю та забезпеченні коректності ведення БД; - здійсненні планування та забезпечення виконання центром показників Програми зайнятості населення; - аналізі з використанням коштів економічного потенціалу підприємств району; - участі у створенні додаткових робочих місць під час надання дотацій; проведенні особистих зустрічей з керівниками підприємств з різних напрямків взаємодії служби зайнятості та роботодавців; - участі в організації та проведенні семінарів, круглих столів, конференцій з роботодавцями; взаємодії з місцевими органами влади щодо організації сезонних та оплачуваних громадських робіт, бронюванні робочих місць, створенні району (міста) додаткових робочих місць, розвитку підприємницької діяльності; - аналізі своєчасності надходження коштів, організації роботи з підприємствами, які мають заборгованість до Фонду, відповідно до норм чинного законодавства; - наданні консультації з різних напрямів надання соціальних послуг громадянам, представникам підприємств, організацій, установ; - контролі використання та організації бухгалтерського обліку в базовому центрі зайнятості; - взаємодії із спеціалістами регіонального центру зайнятості, керівниками підприємств, установ, організацій району та їх кадровими службами; керівниками та представниками місцевих органів державної виконавчої влади та інших заінтересованих організацій з питань трудового законодавства; - відвідуванні підприємств, організацій, установ та контроль за дотриманням законодавства про зайнятість населення та вирішенні питань, пов`язаних із соціальним захистом громадян.

У підсумку ОСОБА_7 у зазначений вище період часу вчинила кримінально карані дії, пов`язані з колабораційною діяльністю, основними складовими взаємопов`язаними ознаками та мотивами якого є: - спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам України; - вчинення дій колабораціоністського характеру з прямим умислом, спрямованих на співпрацю з ворогом (окупантом), які мають політико-ідеологічну мотивацію, а також із корисливих мотивів та інших меркантильних, низьких переконань з використанням досить легкої можливості побудувати кар`єру, що з`явилась з урахуванням переміщення з окупованоі? територіі? наи?більш професіи?но успішноі? частини населення; - співпраця у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, з метою підірвати суверенітет держави; - добровільне зайняття нею, як громадянкою України та державним службовцем посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, з очевидною метою надання допомоги державі-агресору та її представникам у створенні вертикалі незаконних органів управління; - спрямованість всіх її дій, пов`язаних з добровільним зайняттям посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, і не приховане бажання цього, характеризують її усвідомленість того, що вона вчинила колабораційне діяння в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вона є громадянкою України, державним службовцем з присвоєнням 13 рангу та VIІ категорії посадової особи у зв`язку із зайняттям 10.07.2018 згідно з наказом № 666-к посади начальника відділу активної підтримки безробітних Вовчанської районної філії Харківського обласного центру зайнятості, але, перебуваючи під інтелектуальним впливом російської імперської ідеології, не маючи патріотичних проукраїнських переконань, у ситуації, що склалася, переслідуючи антидержавницькі мотиви на шкоду інтересам своєї держави, з метою заподіяння шкоди її національній безпеці, оцінивши обстановку в умовах військового стану, за відсутності фізичного чи психологічного впливу з боку сторонніх осіб, вирішила стати на шлях вчинення протиправної діяльності проти основ національної безпеки України шляхом вчинення державної зради.

З цією метою вона після повномасштабного вторгнення в Україну 24.02.2022 збройних сил рф, не маючи патріотичного наміру сприяти як посадовець державного органу обороні України під час повномасштабного вторгнення, в умовах військового стану, діючи всупереч інтересам держави, переслідуючи корисливу мету отримання привілейованого ставлення до себе і членів своєї сім`ї від військових та представників окупаційної адміністрації держави-агресора, зуміла запевнити і переконати останніх у своїй прихильності окупаційній владі та, як представник державного органу незалежної України, яка мала достатній досвід роботи у сфері реалізації державних і регіональних соціальних програм, виказала готовність перейти на бік держави-агресора та співпрацювати з її представниками з метою підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_7 як державний службовець, яка опинилася під тимчасовою окупацією, відмовилася від продовження виконання своїх професійних, службових обов`язків та дій, направлених на забезпечення життєдіяльності населення вказаної громади в умовах воєнного стану, та, добровільно зайнявши у період з 01.09.2022 посаду так званого (російською мовою) «начальника Волчанского районного филиала Харьковского обласного центра занятости», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та приступила до виконання своїх професійних функцій, направлених на підтримку дій ворога.

Після 01.09.2022 вона, припинивши здійснення своїх повноважень начальника відділу активної підтримки безробітних Вовчанської районної філії Харківського обласного центру зайнятості, і, не маючи бажання щодо виконання функцій державного службовця України, які необхідні для відвернення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності (ст. 1 Закон України «Про правовий режим воєнного стану», 2015, № 28), зайнявши добровільно вказану посаду, розпочала здійснювати діяльність, обумовлену зайняттям керівної посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, в цілях надання державі-агресору і її представникам всілякої допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

При цьому, ОСОБА_7 , переслідуючи злочинну мету, у період з 01 вересня по 12 вересня 2022 року, реалізуючи протиправний умисел, направлений на вчинення усвідомлених дій, пов`язаних з переходом на бік ворога в умовах воєнного стану шляхом здійснення своїх професійних навичок, здобутих за часів незалежності України, та функцій службової особи у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Вовчанської міської ради, користуючись своїми правами та покладеними на неї обов`язками, у ході взаємодії з представниками ворога (іноземної держави), невідкладно виконувала отримані від них завдання та доручення, відверто здійснюючи співпрацю з останніми, яка була спрямована на сприяння збройній агресії та тимчасовій окупації.

Так, ОСОБА_7 , діючи усвідомлено, з метою спричинити шкоду державі Україна, її патріотам та союзникам, не дотримуючись в умовах воєнного стану принципів законності, патріотизму, політичної неупередженості у проходженні державної служби, оскільки їх дотримання є обов`язком кожного державного службовця, у зазначений період часу вчинила добровільні дії, направлені на підтримку дій ворога, вдаючи при цьому оманливу, уявну видимість піклування та турботи держави-агресора, її прибічників по відношенню до населення окупованої території та життєзабезпечення її мешканців, займаючись розв`язанням важливих з ідеологічної точки зору держави-агресора питань щодо пропагування нормальної життєдіяльності громад на окупованих територіях, а саме - вирішення питань так званого «соціального захисту населення».

Крім того, ОСОБА_7 , визначивши суб`єктивну цілеспрямованість своїх умисних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, передбачаючи можливі наслідки своєї протиправної, злочинної діяльності, використовуючи фактор перебування у службовій залежності від так званого (російською мовою) «и.о. главы ВГА Волчанского района», діючи умисно, всупереч наявним у неї до повномасштабного вторгнення службових повноважень, керуючись розпорядженнями останнього, продовжила здійснення своїх професійних функцій, а саме: - планування роботи центру зайнятості та здійсненя контролю якості виконання; - приймання участі у проведенні аналізу ринку праці у Вовчанському районі та прогнозування попиту та пропозиції робочої сили; - консультування громадян, власників та керівників підприємств, організацій, можливих установ чи уповноважених ними органів про працевлаштування та забезпечення їх робочою силою; - внесення до місцевих органів влади пропозиції щодо бронювання робочих місць для соціально незахищених категорій безробітних, контроль виконання прийнятих рішень; - забезпечення достовірності та своєчасності підготовки та подання звітності про роботу центру зайнятості; - проведення навчання підлеглих працівників центру зайнятості та кадрових служб підприємств, організацій, установ; - активна участь у організації інформаційного роз`яснення законодавства про зайнятість та рекламування послуг служби зайнятості у засобах масової інформації; - проведення прийому громадян з особистих питань та надання послуг соціально незахищеним верствам населення, своєчасний розгляд листів, заяв, пропозицій, скарг; - здійснення контролю за своєчасними та повними надходженнями відрахувань на випадок безробіття; - здійснення адміністративно-господарської діяльність центру та організація діяльності центру зайнятості згідно з чинним російським законодавством; - аналіз та контроль ефективності роботи центру; - організація при плануванні роботи центру, приймання участі у розробці та затверджені плану системної роботи; - здійснення контролю та підписання добового наказу базового центру зайнятості, відповідно до вимог чинного законодавства; аналіз, контроль та забезпечення коректності ведення БД; - здійснення планування та забезпечення виконання центром показників Програми зайнятості населення; - аналіз з використанням коштів економічного потенціалу підприємств району; - участь у створенні додаткових робочих місць під час надання дотацій; проведення особистих зустрічей з керівниками підприємств з різних напрямків взаємодії служби зайнятості та роботодавців; - участь в організації та проведенні семінарів, круглих столів, конференцій з роботодавцями; взаємодія з місцевими органами влади щодо організації сезонних та оплачуваних громадських робіт, бронюванні робочих місць, створенні району (міста) додаткових робочих місць, розвитку підприємницької діяльності; - аналіз своєчасності надходження коштів, організація роботи з підприємствами, які мають заборгованість до Фонду, відповідно до норм чинного законодавства; - надання консультації з різних напрямів надання соціальних послуг громадянам, представникам підприємств, організацій, установ; - контроль використання та організації бухгалтерського обліку в базовому центрі зайнятості; - взаємодія із спеціалістами регіонального центру зайнятості, керівниками підприємств, установ, організацій району та їх кадровими службами; керівниками та представниками місцевих органів державної виконавчої влади та інших заінтересованих організацій з питань трудового законодавства; - відвідування підприємств, організацій, установ та контроль за дотриманням законодавства про зайнятість населення та вирішення питань, пов`язаних із соціальним захистом громадян.

Таким чином, ОСОБА_7 , у зазначений вище період часу вчинила кримінально карані дії, пов`язані з державною зрадою, вчиненою в умовах воєнного стану, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами яких є: - спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам України; - мета - заподіяння шкоди національній безпеці України, отримання привілейованого ставлення до себе від військових держави-агресора та представників окупаційної влади; - перехід на бік ворога та здійснення нею підривної діяльності проти України у вигляді виконання організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, тобто, виконання професійних функцій, обумовлених зайняттям посади, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, що є проявом однієї із форм надання іноземній державі, її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України; - добровільний характер її протиправної, злочинної діяльності, здійснений з власного бажання, без фізичного та психічного примусу; - відкритий прояв політичної асоціальності, нехтування нормами моралі, пов`язаними з порушенням присяги державного службовця України та недотриманням в умовах воєнного стану принципів законності, патріотизму, політичної неупередженості у проходженні державної служби; - умисні протиправні дії з метою спричинити шкоду державі Україна, її патріотам та союзникам, пов`язані з підтримкою ворога в тому, щоб надати оманливу, уявну видимість піклування та турботи держави-агресора та її прибічників по відношенню до населення окупованої території та життєзабезпечення її мешканців, а також розв`язання важливих, з ідеологічної точки зору держави-агресора, питань щодо пропагування нормальної життєдіяльності громад на окупованих територіях; - спрямованість всіх дій, пов`язаних з переходом на бік ворога та наданням допомоги державі агресору та її представникам в проведенні підривної діяльності проти України, і не приховане бажання цього, характеризують її усвідомленість того, що вона вчинила державну зраду в умовах воєнного стану.

На думку органу досудового розслідування, підозра стосовно ОСОБА_7 обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

У зв`язку з вищевикладеним, 17.07.2024 слідчим СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України.

Враховуючи той факт, що станом на 17.07.2024 та на теперішній час існували та продовжують існувати достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на території Російської Федерації, що створює обґрунтовану неможливість вручення їй письмового повідомлення про підозру у день його складення, як це передбачено вимогами ст. 278 КПК України, та у способи, передбачені ч. ч. 1-2, 4-7 ст. 135 КПК України, було здійснено комплекс заходів, направлених на належне повідомлення особі про підозру у спосіб, передбачений ч. 8 ст. 135 КПК України, а саме: - опублікування 17.07.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України, та повісток про її виклик до слідчого УСБУ в Харківській області на 18, 19, 22 липня 2024 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» за посиланням:«https://www.gp.gov.ua/ua/categories/povistki-pro-viklik-ta-vidomosti-pro-zdijsnennya-specialnogo-dosudovogo-rozsliduvannya»; - опублікування 17.07.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України, та повісток про її виклик до слідчого УСБУ в Харківській області на 18, 19, 22 липня 2024 року у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті "Урядовий кур`єр", яке є щоденним виданням центральних органів виконавчої влади України (свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_1 від 12 квітня 1994 року, юридична адреса редакції: 01008, АДРЕСА_3 , оф. веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_3 а саме, у складі публікації на стор. 10 випуску газети № НОМЕР_2 ) від 17.07.2024.

Таким чином 17.07.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України.

Так, за результатами всіх вищезазначених заходів ОСОБА_7 на виклик слідчого о 10 год 00 хв 18, 19, 22 липня 2024 року для проведення процесуальних та слідчих дій за її участі та вручення їй повідомлення про підозру не з`явилась, не повідомивши про причини своєї неявки.

У зв`язку з наведеним, а також наявністю відомостей про знаходження підозрюваної на території держави-агресора, де остання може продовжувати свою злочинну діяльність, 23.07.2024 оголошено ОСОБА_7 у розшук на території України.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторона обвинувачення зазначає обґрунтованість повідомленої підозри та наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також зауважив про наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана виїхала з території України та перебуває на території держави, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором, у Російській Федерації. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваної, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на його необгрунтованість.

Клопотання розглядається слідчою суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши додані до клопотання документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 03.01.2024 за №0000012, в рамках якого подається дане клопотання.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.5 ст.111-1 КК України внесені до ЄРДР 03.01.2024 за фактом того, що відповідно до повідомлення №70/27-6 від 03.01.2024 відділу у м. Чугуїв Управління СБ України в Харківській області встановлено, що громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області під час окупації м. Вовчанськ ініціативно, свідомо, без тиску окупаційних сил, добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконній військово-цивільній адміністрації російських окупаційних військ у м. Вовчанськ, створеній на тимчасово окупованій території. Зокрема, ОСОБА_7 обіймала посаду начальниці Вовчанської районної філії Харківського обласного центру зайнятості т.зв. «Військово-цивільної адмініторації Вовчанського району Харківської області».

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.2 ст.111 КК України внесені до ЄРДР 13.06.2024 за фактом того, що відповідно до повідомлення, яке надійшло з відділу у м. Чугуїв Управління СБ України в Харківській області встановлено, що Громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області під час окупації м. Вовчанськ, обіймаючи посаду начальника Вовчанської районної філії Харківського обласного центру зайнятості г.зв. «Військово-цивільної адміністрації Вовчанського району Харківської області» у період часу з 01.09.2022 по 12.09.2022 року, перебуваючи на території м. Вовчанськ, здійноювала умисні дії в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, чим здійснила перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

17.07.2024 у даному кримінальному провадженні слідчим 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.111 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, та у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, безпеці України шляхом переходу на бік ворога та надання іноземній державі і її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Частиною 1 ст. 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Частиною 1 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 3 ст. 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, Глава 11 Розділу ІІ КПК України містить ст.135, якою передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а також ст.136, якою встановлено яким чином підтверджується отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасво окупованій території України, територіх держави, визнаної Верховною Радою України державою -агресором, у випадку обгрунтованої неможливості їй такої повістки згідно частинами 1,2-4-7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї ста частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик , з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Отже, з огляду на наведені положення закону, ст.278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) в тому числі шляхом опублікування у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Слідчою суддею встановлено, що у зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_7 особисто повідомлення про підозру у день його складення та повісток про виклик на 18,19,22 липня 2024 року до слідчого відділу УСБУ в Харківській області, внаслідок не встановлення її місцезнаходження на території України, а також знаходження її на території держави-агресора, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру та повісток про виклик ОСОБА_7 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч.1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом оголошення повного тексту підозри на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від 17.07.2024.

Враховуючи, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваній ОСОБА_7 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (частина 1 статті 42 КПК України), що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_7 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, та за ч.2 ст.111 КК України, тобто у державній зраді, тобто діянні умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом переходу на бік ворога та надання іноземній державі і її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, остання є громадянкою України та осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», строк дії якого неодноразово продовжено по теперішній час.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: показань свідка ОСОБА_9 , які містяться у протоколі допиту від 29.01.2024; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2024; показань свідка ОСОБА_10 , які містяться у протоколі допиту від 30.01.2024; показань свідка ОСОБА_11 , які містяться у протоколі допиту від 30.01.2024; показань свідка ОСОБА_12 , які містяться у протоколі допиту від 30.01.2024; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2024; даних, які містяться у протоколі огляду від 16.04.2024; даних, які містяться у протоколі огляду від 17.04.2024; даних, які містяться у висновку експерта від 20.05.2024 №СЕ-19/121-24/13544-ПЧ за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_7 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч.1 ст.177 КПК України, суддя, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Суд зазначає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої; та за ч.2 ст.111 КК України, тобто у державній зраді, тобто діянні умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом переходу на бік ворога та надання іноземній державі і її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 у сукупності з іншими обставинами.

При цьому, слідча суддя при встановленні даного ризику враховує також існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_7 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Так, органом досудового розслідування, шляхом розміщення оголошення повного тексту на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_5 , було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 до слідчого СВ УСБ України в Харківській області на 18, 19, 22 липня 2024 року для проведення відносно неї процесуальних та слідчих дій. На вказані виклики до органу досудового розслідування ОСОБА_7 не з`явилася та про поважні причини неявки не повідомила.

Слідчою суддею враховується той факт, що постановою слідчого 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_4 від 23.07.2024 ОСОБА_7 оголошено в розшук на території України, оскільки на 18, 19, 22 липня 2024 року ОСОБА_7 за викликом слідчого для проведення процесуальних дій вручення письмового повідомлення про підозру, допиту як підозрюваного та вручення клопотання про обрання запобіжного заходу з додатками до нього, до СВ УСБУ в Харківській області не прибула, причини своєї неявки не повідомила. Також органом досудового розслідування не встановлено фактичне місцезнаходження підозрюваної, що унеможливлює здійснення досудового розслідування в установленому законом порядку та строки.

Вищевикладені обставини свідчать про існування реальної можливості переховування підозрюваного від суду та органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія РФ проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

При встановленні наявності ризику знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідча суддя враховує той факт, що в разі повернення ОСОБА_7 до м. Вовчанськ, Чугуївського району Харківської області, остання може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування кримінального провадження триває, стороною обвинувачення не встановлено вичерпний перелік предметів, речей та документів, на яких збереглись сліди злочинної діяльності підозрюваної, а отже такі потенційні речові докази можуть зберігатись у місцях, відомих виключно підозрюваній.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що підозрювана, із наданих слідчій судді докуменів, підтримує дії РФ, спрямовані на захоплення території України та встановленя окупаційної адміністрації, та на даний час переховується на території РФ від органів досудового розслідування та суду. Має можливість продовжити вчинення злочинів проти основ Національної безпеки України.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень проти основ Національної Безпеки України, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої; та за ч.2 ст.111 КК України, тобто у державній зраді, тобто діянні умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом переходу на бік ворога та надання іноземній державі і її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна;

- дані щодо особи ОСОБА_7 , яка розлучена, має вищу освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваної, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваною моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити їй дії, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя вважає, що з урахуванням положень характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , те, що злочини за ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України, є злочинами проти основ Національної Безпеки України, які вчинені під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який підлягає у необхідності захисту високих стандартів, охорони прав, як інтересів суспільства, так і держави в цілому, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, під час дії воєнного стану.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Частиною 6 статті 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

В ході розгляду клопотання, слідчою суддею досліджено протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відповідно до даних яких, останні надали пояснення про те, що 13.09.2022 м.Вовчанськ звільнили ЗС України, та ОСОБА_7 виїхала на територію рф де й перебуває донині.

Відповідно до даних, які містяться у листі начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» відсутні відомості щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянином України ОСОБА_7 у період з 24.02.2022 по 23.10.2024.

Крім того, постановою слідчого СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_4 від 22.10.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук.

З урахуванням вищевстановлених обставин кримінального правопорушення, наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя, виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України, дійшла до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 за її відсутності.

З огляду на зазначене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000012 від 03.01.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи, яка виїхала та/або перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місцядо здійснення досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця здійснення досудового розслідування кримінального провадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування обраного їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Зобов`язати слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про тримання під вартою останньої.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1