Провадження № 1-кс/344/7373/24
У Х В А Л А

16 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі скаргу на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник зазначає «…на мою заяву від 19.09.2024 надійшла відповідь прокурора ОСОБА_5 від 23.09.2024, в якій прокурор запевнює, що вже існує провадження в рамках якого проводиться повне та всебічне розслідування, зокрема по обставинах викладених у скарзі з ознаками правопорушення за ст.356 КК. У експертизі провадження № 0000730 за ст. 356 КК з об`єднаного провадження 0000875, експерт застосував постанову КМУ номер 406 від 07 червня 2017 року , згадок про об`єкти права власності (інвентарної справи станом на 26.12.2024) з підстав відчуження землі громад мною не знайдено у даній експертизі. Слід також врахувати мої численні скарги з 2017 року до посадовців місцевої влади, бездіяльність котрих є предметом згаданого об`єднаного провадження. Хочу наголосити, що прокуратура була на місці і оглядали приміщення (об`єкти інвентарної справи 169-12-16 станом на 26.12.2016) повз мою ділянку, що примикають з сусідньої ділянки забудованої свого часу проектної дороги до моїх капітальних будівель. Однак у звіті експерта фігурує ключова фраза на користь чиновників «Нерухоме майно не потребує дозволів та здачі в експлуатацію»! Майно котре не потребує дозволу на проектній дорозі, мене позбавляє доступу та обслуговування моїх будівель а також позбавило права на користування дорогою загального користування, з бетонних козирьків даного майна на мої стіни стікають атмосферні опади, а ринви не можливо встановити, бо козирьки даних прибудов впираються у дах моїх цегляних будівель, відеодокази надіслано через генеральну прокуратуру з прохання долучити зокрема і до об`єднаного провадження 0000875…».

Скаржник в судовому засіданні надав пояснення, що йому відмовлено у внесенні відомостей за ст.356 КК України, у існуючому провадженні за даним фактом проведена експертиза. З висновку експерта випливає, що суміжних будівель немає, а отже і немає підстав виникнення права власності, земельна ділянка не була призначена для забудови, це була дорога, до 2017 року було захоплено землю громади, в експертизі вказано що відсутні будівлі суміжні з його земельною ділянкою, а по факту вони є.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, за статтею 356 КК України вже зареєстроване кримінальне провадження, всі долучені документи скаржником містяться в матеріалах кримінального провадження, фактично скаржник просить зареєструвати таку ж заяву, всі питання ОСОБА_6 і є предметом дослідження у існуючих кримінальних провадженнях, а подана скарга фактично зводиться до непогодження скаржника з висновком експерта.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

ОСОБА_3 звернувся до Окружної прокуратури м. Івано-Франківська з заявою від 19.09.2024 про вчинення кримінального правопорушення.

Після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, слідчий, прокурор має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого, ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

У свою чергу у справі Європейського суду з прав людини "PredaandDardari v. Italy" (1999) Суд вказав, що метою конвенції також є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Відповідно до ст.214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором.

Станом на момент розгляду даної скарги відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування внесенні не були.

Обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, дослідження, юридична оцінка обставин кримінального провадження, в тому числі оцінка доказів, зокрема висновку експерта, на яку посилається скаржник, здійснюється виключно судом, який розглядає матеріали кримінального провадження на стадії судового розгляду.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В частині забезпечення у суді представництва проваджень викладених у скарзі, вжиття заходів спрямованих на ефективне розслідування шляхом виведення проваджень за заявами скаржника з-під юрисдикції Івано-Франківської прокуратури та здійснити перевірку викладеної інформації в даній скарзі на предмет зловживання службовим становищем посадовими особами Івано-Франківської прокуратури, скарга задоволенню не підлягає, оскільки прийняття такого рішення, за результатами розгляду слідчим суддею скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, відповідно до вимог ст. 307 КПК України не передбачено.

Частиною 2 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, -

П О С Т А Н О В И В :

скаргу задовольнити частково;

зобов`язати Окружну прокуратуру м. Івано-Франківська зареєструвати заяву ОСОБА_3 від 19.09.2024 року про вчинення кримінального правопорушення.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1