Справа № 448/1373/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1331/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_9

встановила:

вищевказаною ухвалою клопотання старшого слідчого Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» в межах строку досудового розслідування, а саме до 27 жовтня 2024 року включно без визначення застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів, без визначення розміру застави та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана ухвала незаконна та необґрунтована, прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки слідчого судді є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Звертає увагу на те, що слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу не було враховано необґрунтованість в даному випадку підозри за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та наявність діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що є тяжким злочином.

Зазначає, що ОСОБА_7 не мав намір заподіяти потерпілому смерті, оскільки одразу після нанесення удару ОСОБА_11 підозрюваний надав йому першу допомогу.

Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_7 визнає свою вину у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також те, що станом на даний час ОСОБА_7 було відшкодовано потерпілому майнову та моральну шкоду в розмірі 155 251 грн.

Крім того, у ОСОБА_7 стійкі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило, раніше не судимий та не притягався до будь-якої відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника, який підтримав апеляційну скаргу та не заперечив про розгляд такої у відсутності ОСОБА_7 , думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Як слідує з матеріалів провадження, що слідчим відділенням ВнП №1 Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження відомості про яке, внесено 27.07.2024 до ЄРДР за № 0000209 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

27.07.2024 о 13 год. 03 хв. старшим слідчим СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 , у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України ОСОБА_7 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

27.07.2024 о 16 год. 00 хв. старшим слідчим СВ Яворівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_12 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 29 липня 2024 застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 24.09.2024 року.

16 вересня 2024 року винесена постанова керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_13 , якою продовжений строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 27.10.2024.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що правильно встановив слідчий суддя.

При вирішенні питання про можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , у межах строку досудового розслідування, слідчий суддя врахував: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (позбавлення волі на строк від 7 до 15 років); дані про особу підозрюваного, а саме відсутність відомостей про тяжкі захворювання чи інвалідність; не одруженого, не має на утриманні дітей; раніше не судимий.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання врахував наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а також те, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, окрім тримання під вартою, не зможуть в повній мірі запобігти визначеним ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини і наявність вищевказаних ризиків є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні ОСОБА_7 під вартою, вказані підстави і наявність ризиків не змінилися і по теперішній час.

За таких обставин, доводи захисника про недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, свого підтвердження не знайшли.

Доводи в апеляційній скарзі про наявність у ОСОБА_7 стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило, раніше не судимий та не притягався до будь-якої відповідальності, а також відшкодування потерпілому майнової та моральної шкоду в розмірі 155 251 грн., не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Доводи про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, колегією суддів не можуть бути враховано оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті та під час винесення вироку, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, що пред`явлені в підозрі, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_7 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді при розгляді даного клопотання не визначати розмір застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинено із застосуванням насильства.

Отже вимогу сторони захисту щодо визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 , колегія суддів вважає необґрунтованими.

З огляду на наведене, слідчий суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали з підстав, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді