Оболонський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 вересня 2024 року за № 0002821, за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород Київської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

І. Суть клопотання

До Оболонського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор просила продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному, ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування.

Слідчий зазначив, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2024 року за № 0002821, у межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

04 вересня 2024 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва підозрюваному було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 31 жовтня 2024 року.

На переконання прокурора, наразі існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують продовження ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

За твердженням прокурора, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з наведених у ньому мотивів та просила застосувати запобіжний захід строком до 03.12.2024 року.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просив змінити цілодобовий домашній арешт на нічній домашній арешт та змінити адресу його застосування, пославшись на те, що підозрюваний має намір працювати з метою відшкодування шкоди.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Положення ч. 6 ст. 181 КПК України орієнтують слідчого суддю додатково з`ясовувати:

- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу;

- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Обставини, встановлені слідчим суддею

04 вересня 2024 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва щодо підозрюваного було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 31 жовтня 2024 року.

28 жовтня 2024 року постановою керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002821 продовжено до трьох місяців, тобто до 03 грудня 2024 року.

Висновки слідчого судді

Як зазначено у повідомленні про підозру від 03 вересня 2024 року, 01.09.2024 близько 16 год 00 хв ОСОБА_6 разом з цивільною дружиною ОСОБА_7 та спільними друзями, перебував за адресою: АДРЕСА_3 , на літньому майданчику біля кафе «Міністерка», де відпочивали та вживали алкогольні напої.

Поруч з вказаною компанією за іншим столиком сидів ОСОБА_4 зі своїми знайомими та вживали алкогольні напої.

В подальшому приблизно о 19 год 00 хв між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку.

Під час бійцки у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 01.09.2024 року близько 19 год 30 хв, перебуваючи в тому ж місці, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, несподівано для ОСОБА_6 , дістав із кишені правою рукою ніж та умисно наніс останньому один удар ножем в живіт, від чого ОСОБА_6 отримав тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме: проникаюче колото-різане поранення живота без ушкодження внутрішніх органів.

Таким чином, орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 в нанесенні умисного тяжкого ушкодження тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими прокурором, зокрема:

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 01.09.2024 року;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 02.09.2024 року, в ході якого було вилучено: футболку зі слідами РБК, капці, шорти, 2 ножі, Ipad 6, модель «MR752L/A» НА 128 GB, Iphone 13, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , Iphone 6, ІМЕІ НОМЕР_3 ;

- довідкою № 10 від 01.09.2024 року про діагноз ОСОБА_6 ;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що відпочивав біля кафе «Міністерка» із друзями, у нього виник конфлікт із чоловіком з сусіднього столика, в ході якого останній один удар ножом в область живота потерпілого;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що відпочиваючи на біля кафе «Міністерка», у її цивільного чоловіка виник конфлікт із невідомим чоловіком, в ході якого ОСОБА_6 нанесли ножове поранення;

- протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України;

- іншими матеріалами в їх сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. Ті докази, які б під час судового розгляду могли б бути приводом для розумного сумніву, під час оцінки обґрунтованості підозри не переконують слідчого суддю в іншому.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор послався на існування ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до тяжких злочинів.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Під час оцінки ризику впливу на свідків слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На переконання слідчого судді, показання свідків мають важливе значення для цього кримінального провадження, проте в умовах зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням його до кримінальної відповідальності, він може безпосередньо, а також використовуючи зв`язки з іншими особами, впливати на вказаних свідків у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо.

Досліджені під час розгляду клопотання показання свідків (відомості з протоколів допиту свідків) свідчать про їх значимість для доведення обставин, які підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає наявними ризики, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу

Прокурор повідомив, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо враховуючи необхідність:

- отримати 10 висновків судово-медичної експертизи речей, які мають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та які було вилучено під час обшуку в приміщені квартири 33, за адресою: АДРЕСА_4 ;

- отримати висновок судово-медичного експерта щодо наявних тілесних ушкоджень у підозрюваного та ступеню їх тяжкості;

- в межах строку досудового розслідування виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України;

- підготувати проект обвинувального акту для затвердження прокурором та реєстр матеріалів досудового розслідування, для подальшого направлення до суду.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими зазначені доводи прокурора, оскільки наведені факти дійсно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності підстав для продовження дії запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому його етапі застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, застосований до підозрюваного запобіжний захід має корелюватися із ризиками та їх інтенсивністю, а також особою підозрюваного, тобто має існувати пропорційність між заходом та мірою обмеження права та дієвості його застосування.

Слідчий суддя враховує обставини, які свідчать про високу інтенсивність встановлених ризиків. Крім того, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я підозрюваного, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Разом з тим, слідчий суддя враховує доводи захисника підозрюваного про необхідність зміни цілодобового домашнього арешту на нічній домашній арешт та зміну адреси його застосування.

Також, слід враховувати позицію прокурора, яка не виключала можливості застосування нічного домашнього арешту для запобігання ризикам, а тому з урахуванням встановлених обставин клопотання частково підлягає задоволенню. До підозрюваного слід застосувати домашній арешт у період часу з 22 години до 06 години, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, прямування до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, а також змінити адресу його застосування на АДРЕСА_2 .

Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з місця проживання не інакше, як за викликом слідчого чи суду;

- повідомляти слідчого чи суд про необхідність зміни свого місця проживання, роботи;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками в межах вказаного кримінального провадження.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах строку досудового розслідування.

За таких обставин прокурора про застосування запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання - задовольнити частково.

2. Продовжити строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03 грудня 2024 року включно, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у період часу з 22 години до 06 години, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, прямування до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру.

3. Продовжити до 03 грудня 2024 року включно строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , а саме:

- не відлучатися з місця проживання не інакше, як за викликом слідчого чи суду;

- повідомляти слідчого чи суд про необхідність зміни свого місця проживання, роботи;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками в межах вказаного кримінального провадження.

4. В решті клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж 5-ти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1