УХВАЛА

31 липня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костопіль, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має 4 неповнолітніх дітей, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному під час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000080 від 21.03.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.
Короткий виклад обставин кримінального правопорушення:досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , який зареєстрований як директор ТОВ «Острог Транс Бус» (, основний вид діяльності 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт н.в.і.у.), отримавши ліцензію на пасажирські перевезення та здійснюючи міжнародні пасажирські перевезення, будучи добре обізнаним з вищенаведеними правилами перетину державного кордону в умовах воєнного стану, не пізніше вересня 2022 року, організував та очолив злочинне угруповання метою діяльності якого стало незаконне переправлення через державний кордон України осіб, які не мають на це права, у першу чергу чоловіків у віці від 18 до 60 років, до участі в якій залучив, як виконавців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .
Так, у період з 10.09.2022 по 12.05.2023, діючи відповідно до розробленого ОСОБА_6 плану та під його керівництвом, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під виглядом водіїв-перевізників, які здійснюють міжнародні перевезення у ТОВ «Острог Транс Бус», шляхом укладання фіктивних цивільно-правових угод про працевлаштування осіб водіями вказаного товариства та внесення відомостей про цих осіб до системи «Шлях», незаконно переправили через державний кордон України в Республіку Польща не менше 37 чоловіків у віці від 18 до 60 років, які не мали документів, що надають право на перетин державного кордону України, слідуючи у транспортному засобі разом з ними або надаючи транспортні засоби безпосередньо вказаним особам, отримавши за такі протиправні послуги не менше 3000 гривень, 2200 Євро, 5200 доларів США, 500 злотих, що за курсом НБУ всього становить 283 323,42 гривень.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень - ч. 3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені повторно, організованою групою, з корисливих мотивів.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:протоколами, складеними за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж щодо ОСОБА_6 , в ході яких зафіксовано розмови між учасниками організованої групи щодо незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, обговорення порядку оформлення вищевказаних осіб як водіїв транспортних засобів, суми грошових коштів, які необхідно буде сплачувати за надані послуги, порядок внесення відомостей про цих осіб до системи «Шлях», інструктування вказаних осіб щодо правил поведінки та порядку спілкування під час перетину пунктів пропуску та подальшого виїзду за межі України тощо; інформацією щодо перетину особами державного кордону України; протоколами проведення обшуку за місцем проживання та у транспортному засобі, яким користувався підозрюваний ОСОБА_10 ; інформацією, отриманою від Головного управління ДПС в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо сплати податкових та пенсійних внесків при працевлаштуванні осіб, як водіїв у ТОВ «Острог Транс Бус»; інформацією, отриманою від Державної служби України з безпеки на транспорті; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри (обвинувачення) у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з підозрюваним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що останній міг вчинити дане правопорушення.
30.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозриу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського від 01.02.2024 суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арештуз покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 27.03.2024, ОСОБА_14 змінено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло в період часу з 20.00 год. по 07.00 год.з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, який в подальшому неодноразово продовжений, востаннє ухвалою слідчого судді від 19.06.2024 в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.07.2024.
Надалі, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 19.07.2024 за результатами розгляду клопотання слідчого, погодженого із заступником Генерального прокурора, строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 9 місяців, тобто до 30.10.2024.
Разом з тим, як передбачено ч. 6 ст. 181 КПК України, сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців. Таким чином, шестимісячний строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який застосовано до ОСОБА_4 , закінчується 01.08.2024, у зв`язку з чим, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави з метою запобігання наведеним ризикам та забезпечення належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України:відповідно до вимог п. 4 ч. 1ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідківу цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні:
Метою обрання запобіжного заходу у виді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_15 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні резонансного злочину під час дії воєнного стану з явним цинізмом по відношенню до інтересів держави, яким спричинено негативні наслідки обороноздатності України під час збройної агресії. А тому,у зв`язку із покаранням, яке загрожує ОСОБА_14 у разі визнання винуватим у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна, дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.З матеріалів провадження також вбачається, що підозрюваний має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, володіє паспортом для виїзду за кордон, обізнаний з правилами перетину державного кордону та має змогу його перетинати під час дії правового режиму воєнного стану.
- знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик обгрунтовується тим, щона даний час в ході досудового розслідування не встановлено весь механізм організації переправлення осіб призовного віку через державний кордон України учасниками організованої групи, не встановлено всіх осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, а тому, існує ризик того, що підозрюваний знищить, сховає або спотворить речі та документи, які мають значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Такими речами і документами можуть бути чорнові записи, фіктивні цивільно-правові договори та довіреності, грошові кошти, отримані злочинним шляхом, печатки та банківські картки тощо.
- незаконно впливати на свідків(п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 відомі персональні дані свідків, а саме осіб, яких він незаконно переправляв через державний кордон, які надали викривальні показання, зокрема, відомі їх анкетні дані, адреси проживання, номери мобільних телефонів, а тому останній, шляхом погроз, залякування, умовлянь, чи іншим чином може впливати на них з метою їх відмови від давання показань або дачі необ`єктивних чи вигідних для нього показань під час досудового слідства та розгляду справи в суді. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлено всіх осіб, яких учасниками організованої групи незаконно переправлено через державний кордон України та всіх осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує обґрунтований ризик незаконного впливу на них з боку ОСОБА_15 та/або інших учасників злочинного угруповання.
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється(п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_10 , у зв`язку із наявністю на утриманні трьох неповнолітніх дітей, згідно чинного законодавства, має право на безперешкодний перетин державного кордону під час дії правового режиму воєнного стану, обізнаний з правилами перетину державного кордону. При цьому,під час слідства здобуто достатні докази систематичної організації ОСОБА_9 , як виконавцем у складі організованої групи, незаконного переправлення через державний кордон осіб призовного віку, що лише підвищує ризик продовження ним вказаної протиправної діяльності.
Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що інкриміновані підозрюваному злочини останнім вчинені з корисливих мотивів. Зокрема, внаслідок протиправних дій щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, учасники організованої групи отримали незаконні доходи у сумі не менше 3000 гривень, 2200 Євро, 5200 доларів США, 500 злотих, що за курсом НБУ всього становить 283 323,42 гривень.
При цьому, в ході проведення аналізу інформації, отриманої від Державної служби України з безпеки на транспорті, встановлено, що в систему «Шлях» внесено інформацію про понад 120 осіб як водіїв ТОВ «Острог Транс Бус», у зв`язку з чим розмір отриманих від протиправної діяльності доходів становить набагато більшу суму.
Із наведеного слідує, що у разі задоволення клопотання прокурора та обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді застави, останній матиме об`єктивну можливість виконати такий запобіжний захід, а розмір застави шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не буде для нього непомірним.
На даний час, наведені у клопотанні ризики не зникли та не зменшилися, у зв`язку з чим застосування особистого зобов`язання або особистої поруки не зможе забезпечити належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього запобіжного заходу у виді застави не встановлено.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та просили його задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_16 , та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом вставлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000080 від 21.03.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.
30.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозриу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського від 01.02.2024 суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арештуз покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 27.03.2024, ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною залишати житло в період часу з 20.00 год. по 07.00 год.з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, який в подальшому неодноразово продовжений, востаннє ухвалою слідчого судді від 19.06.2024 в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.07.2024.
Надалі, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 19.07.2024 за результатами розгляду клопотання слідчого, погодженого із заступником Генерального прокурора, строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 9 місяців, тобто до 30.10.2024.
Вище наведені у клопотанні докази в сукупності, вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Однією з загальних засад кримінального провадження є верховенство права. Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але і високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», у справі «Летельє проти Франції» вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Також за статтею 178 КПК, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до частини 1 статті 182 КПК застава є одним із запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
За частинами 4, 5 статті 182 КПК, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
За частиною 6 статті 182 КПК, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
За частиною 11 статті 182 КПК, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, визначається розмір застави від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 7 статті 42 КПК, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу підозрюваного чи обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Згідно із частиною 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Також, згідно із практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), слід мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також практика ЄСПЛ передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клішин проти України" у справі від 23.01.2012 №30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю.
При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких зокрема підозрюється ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, а також є підстави вважати, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), - знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків(п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 відомі персональні дані свідків, а саме осіб, яких він незаконно переправляв через державний кордон, які надали викривальні показання, зокрема, відомі їх анкетні дані, адреси проживання, номери мобільних телефонів, а тому останній, шляхом погроз, залякування, умовлянь, чи іншим чином може впливати на них з метою їх відмови від давання показань або дачі необ`єктивних чи вигідних для нього показань під час досудового слідства та розгляду справи в суді. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлено всіх осіб, яких учасниками організованої групи незаконно переправлено через державний кордон України та всіх осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує обґрунтований ризик незаконного впливу на них з боку ОСОБА_4 та/або інших учасників злочинного угруповання, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється(п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Так, у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_4 з урахуванням наявних ризиків, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж застава, не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку такого, нівелювати наявні ризики та не забезпечить дієвості кримінального провадження.
Суд приймає до уваги також практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, у рішенні "Мангурас проти Іспанії" від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. При цьому ЄСПЛ також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні прокурора, суд вважає, що наведені обставини свідчать про високий ступінь наявних ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків(п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 відомі персональні дані свідків, а саме осіб, яких він незаконно переправляв через державний кордон, які надали викривальні показання, зокрема, відомі їх анкетні дані, адреси проживання, номери мобільних телефонів, а тому останній, шляхом погроз, залякування, умовлянь, чи іншим чином може впливати на них з метою їх відмови від давання показань або дачі необ`єктивних чи вигідних для нього показань під час досудового слідства та розгляду справи в суді. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлено всіх осіб, яких учасниками організованої групи незаконно переправлено через державний кордон України та всіх осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує обґрунтований ризик незаконного впливу на них з боку ОСОБА_4 та/або інших учасників злочинного угруповання, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
При цьому, внаслідок існування ризиків суд вважає необхідним покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, а саме: прибувати за викликом до прокурора, слідчого чи суду; не відлучатись із Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування будь-яким способом із свідками у вказаному кримінальному провадженні: ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Керуючись статтями 176, 177, 178, 182, 194, 196, 315, 372, 532 КПК, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Костопіль, Рівненської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, одруженому, на утриманні має 4 неповнолітніх дітей, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - запобіжний захід у вигляді застави - двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 гривень.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Отримувач коштів ТУ ДСА в Рівненській області, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 26259988, IBAN № НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 191 КК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
прибувати за викликом до прокурора, слідчого чи суду;
не відлучатись із Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
утримуватися від спілкування будь-яким способом із свідками у вказаному кримінальному провадженні: ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 ;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини 6 статті 182 КПК підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.
З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невнесення застави ним (або заставодавцями), до нього може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини 8 статті 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_18