Провадження №: 1-кс/336/528/2024
3 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 з участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора,
В С Т А Н О В И Л А:
В заяві захисник зазначив, що обвинувальний акт за кримінальним провадженням, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань ще 3 лютого 2014 року, повернутий судом прокурору в 2014 році. З того моменту до теперішнього часу досудове розслідування у провадженні не здійснюється, за дев`ять років органом досудового розслідування не вчинено жодної процесуальної дії, що само по собі свідчить про грубе порушення органом досудового розслідування розумних строків досудового розслідування. 2 травня 2024 року захисником ОСОБА_4 до Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя в порядку ст. 308 КПК України подано скаргу на недодержання розумних строків досудового розслідування в цьому провадженні, яка (скарга), як і попередні звернення аналогічного змісту, не була вирішена прокурором. Отримана заявником відповідь прокурора вищого рівня за своїм змістом є відмовою в задоволенні скарги, оскільки його вимоги про встановлення процесуальному прокурору чітких та конкретних строків для завершення досудового розслідування не задоволені та строки вчинення усіх інших необхідних дій, направлених на завершення досудового розслідування, прокурором вищого рівні не встановлені.
У відповідності до частини 2 ст. 308 КПК прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, між тим скарга ОСОБА_4 не була задоволена, треба вважати, що у задоволенні її клопотання було відмовлено.
В суді представник заявниці підтримав вимоги скарги, просить про її задоволення.
Прокурор, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення скарги, до суду не з`явився, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає судовому розгляду.
Вислухавши заявника, дослідивши надані ним фактичні дані, слідчий суддя знаходить скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
З наведеного правила закону випливає, що лише невчинення тих процесуальних дій, які зобов`язаний вчинити прокурор у певний процесуальний строк, може бути предметом оскарження під час здійснення досудового розслідування.
Обов`язок прокурора вищого рівня розглянути скаргу на недотримання слідчим або дізнавачем розумних строків протягом трьох днів встановлений статтею 308 КПК України.
Вказаною нормою закону на прокурора вищого рівня покладено обов`язок розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
В силу пункту 9-1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене, зокрема, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.
З наведеного положення закону випливає, що оскарженню на досудовому розслідуванні підлягають лише рішення прокурора вищого рівня про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків.
За наслідками розгляду означеної скарги, як випливає з матеріалів провадження, вказівок процесуальному прокурору та слідчому надано не було.
Як зазначено в скарзі слідчому судді, заявник отримав листа з обіцянками завершити розслідування вказаного кримінального провадження.
Таким чином, слідчий суддя констатує відсутність обов`язкових для виконання вказівок, що означає відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 .
В силу ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Розумність строків є однією з засад кримінального судочинства в силу ст. ст. 7, 28 КПК України.
В силу статті 28 КПК Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Строки досудового розслідування внормовані статтею 219 КПК України, у відповідності до якої з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом певних строків для кримінальних правопорушень у відповідності до їх класифікації, встановленої статтею 12 КК України.
Можливість і підстави продовження строків досудового розслідування встановлені частиною 4 вказаної статті КПК України, яка містить загальний строк досудового розслідування, що не може перевищувати певних строків для різної категорій кримінальних правопорушень.
Статтею 284 КПК України внормовано закриття кримінального провадження, що в силу пункту 10 частини 1 вказаної статті має бути здійснено, якщо, зокрема, після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 Кодексу.
Кримінальне правопорушення, відповідальність за яке встановлена частиною 1 статті 190 КК України, в розумінні статті 12 КК України є кримінальним проступком, розслідування якого після повідомлення особі про підозру обмежується одним місяцем у відповідності до вимог частин 3,4 статті 219 КПК України.
Сплив десяти років після повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку на тлі бездіяльності органу досудового розслідування щодо завершення вказаного розслідування в одній з встановлених законом форм вочевидь посягає на право особи, що піддана кримінальному переслідуванню, на розумність строків здійснення досудового розслідування, застосування до неї встановленої процесуальним законом процедури, закриття кримінального провадження за передбаченими законом підставами.
У зв`язку з викладеним слідчий суддя погоджується з доводами скарги про те, що відсутність вказівок щодо закінчення досудового розслідування в певні строки є за змістом відмовою в задоволенні скарги на недотримання розумних строків і вважає, що заявником вірно застосовано знаряддя захисту її права на досудовому розслідуванні, тому знаходить за необхідне захистити її право в обраний нею спосіб.
Керуючись ст. ст. 36, 40, 303, 306, 308, 309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвала в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1