Справа № 638/190/20
Провадження № 1-кп/638/324/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 (в режимі відеконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005504 від 11 жовтня 2019 року стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буринь Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Краматорськ Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для третьої особи та вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинене за попередньою змовою групою осіб,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за рекомендацією селищного голови Манченківської селищної ради ОСОБА_9 звернувся раніше незнайомий ОСОБА_10 з проханням надати послуги щодо розробки проекту відводу земельної ділянки на території Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будучи добре обізнаними в сфері землевпорядкування та маючи досвід роботи у наданій галузі, погодились надати послуги щодо розробки земельної ділянки за 6500 грн. У свою чергу, ОСОБА_10 , погодився за оплату послуг за здійснення розробки проекту відводу земельної ділянки, розташованої на території Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області на ім`я ОСОБА_10 , та, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , передав ОСОБА_6 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти номіналом 500 грн. загальною сумою 6500 грн.

Надалі, після виготовлення проекту 04 квітня 2018 року ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, протиправним шляхом, маючи досвід щодо порядку погодження проектів відводу земельних ділянок в державних органах, переслідуючи єдиний злочинний умисел, запевнив ОСОБА_10 у тому, що у зв`язку зі складністю погодження, він зможе отримати погоджені документи через тривалий термін, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_10 передати йому грошові кошти в сумі 10000 грн. в якості неправомірної вигоди за здійснення ним впливу на посадових осіб Управління архітектури та містобудування Харківського району та Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, для безперешкодного та у короткий строк отримання погоджених проектів відводу земельних ділянок.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, ОСОБА_6 05 квітня 2019 року, о 10:04 год., перебуваючи у своєму офісі № 208/2 за адресою: Харків, площа Свободи, 8, при зустрічі з ОСОБА_10 одержала від нього грошові кошти у сумі 10000 грн., в якості неправомірної вигоди за здійснення впливу на посадових осіб Управління архітектури та містобудування Харківського району та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області для безперешкодного та у короткий строк отримання погоджених проектів відводу земельних ділянок.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються в кримінальному правопорушенні, кваліфікованому за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: в одержанні неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення підзахисних від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали клопотання свого захисника та просили закрити кримінальне провадження за закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання захисника обвинувачених не заперечував, зазначивши, що наявні правові підстави для його задоволення.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали, вважає клопотання захисника обвинувачених про звільнення останніх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України (в редакції на момент вчинення інкримінованого кримінально караного діяння) - прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України (у редакції, чинній на час його вчинення), за ступенем тяжкості є злочином середньої тяжкості (в поточній редакції КК України - нетяжким злочином).

З моменту вчинення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 інкримінованого злочинного діяння минуло більше п`яти років.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з приписами ч.ч. 2, 3 ст. 4, ч. 1 ст. 5 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.ст. 284-289 КПК України, кримінальне провадження закривається судом зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд враховує правову позицію ККС ВС, викладену в постанові від 26.03.2020 року по справі № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19, відповідно до якої невизнання підозрюваним, обвинуваченим (підсудним) вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Суд зазначає, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину

Виходячи з фактичних обставин справи, епізод інкримінованого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 правопорушення мав місце в 04 квітня 2018 року, перебіг давності не зупинявся та не переривався, відтак на час судового розгляду сплинув передбачений ст. 49 КК України строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявної згоди обвинувачених на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, доходить висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінально караного діяння, кваліфікованого за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Судом роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком суду.

Запобіжний засіб стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на час судового провадження не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів, речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 49 КК України, ст.ст. 122, 124, 128, 284-289, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005504 від 11 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005504 від 11 жовтня 2019 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

На ухвалу суду протягом 7 (семи) діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Ухвалу складено та надруковано в нарадчій кімнаті 05 грудня 2024 року в одному примірнику.

Головуючий