справа № 274/7393/24
провадження № 1-кс/0274/1690/24
Ухвала

Іменем України

18.09.2024 р. м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бердичева Житомирської області, українцю, громадянину України, з середньою - спеціальною освітою, розлученому, маючому на утриманні малолітню дитину, військовослужбовцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, поданого в рамках кримінального провадження № 0000939 від 16.09.2024 р., -

в с т а н о в и в :

18.09.2024 р. ст.слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, строком на 60 днів.

В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме своїми діями, які виразилися у вчиненні з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, вчиненому в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Санкцією ч. 2 ст. 113 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення на строк від 15 років до довічного позбавлення волі.

Також в клопотанні орган досудового розслідування вказує на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, враховуючи дані про підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, не має на утриманні осіб, має негативну характеристику, тому, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тому обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначених ризиків.

Вказаний факт було внесено 16.09.2024 р. до ЄРДР за № 0000939 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України та розпочате досудове слідство.

16.09.2024 р. о 23:55 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення.

17.09.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні. Зазначив, що існують наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи дані про підозрюваного ОСОБА_5 , тому останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Додатково зазначив, що вирок суду про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України оскаржується в апеляційному порядку. Провадження зупинено, остільки підозрюваний має перебувати в ЗСУ. Просив не обирати заставу, оскільки в країні оголошено воєнний стан.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні у своєму виступі зазначив, що він військовослужбовець, чотири місяці тому він залишив військову частину, яка дислокується у м. Житомирі. Має намір повернутися назад до військової частини та продовжити службу в ЗСУ. Розкаюється у тому, що залишив військову частину. Має на меті приносити добро державі. Зазначив, що не буде переховуватися від слідства. Пояснив, що апеляційний розгляд справи зупинений, оскільки він військовослужбовець. Вину в інкримінованому йому діянні не визнає. Заперечив, що він здійснював підпал релейної шафи. Цього він не вчиняв. Долучені до матеріалів клопотання покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є неправдивими, оскільки бензин він не купував, також не їхав на велосипеді здійснити підпал. Проживає він сам, без співмешканки. Свідок ОСОБА_7 не є його співмешканкою. Вона прийшла до нього лише 16.09.2024 р. Баба і дід проживають по сусідству з ним. Батьки проживають у м. Києві. Він не працює, проживає за кошти родичів, які надсилають йому гроші за умови, що він повернеться на службу до військової частини. Він вже чотири місяці намагається повернутися до частини, але не може. Банківські картки, які були вилучені в нього, йому не належать. В подальшому в ході судового засідання підозрюваний зазначив, що вилучені у нього банківські картки належать йому, однак вони заблоковані. Наркотичні засоби він не вживає вже протягом одного місяця. Вироком суду був визнаний винуватим за ч. 1 ст. 309 КК УКраїни, однак на даний час штраф у розмірі 17 000 грн ще не сплатив. Просив суд обрати інший запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою. Запевнив суд, що буде з"являтися до слідчого. Додатково пояснив, що має дитину 14-ти років, на котру з нього стягують аліменти, які за нього сплачують його батьки. Зазначив, що у майбутньому має намір стати на правильний шлях.

Захисник в судовому засіданні у своєму виступі зазначив, що доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, стороною обвинувачення не надано. Доказів впливу на свідків також не надано. Просив звернути увагу, що підозрюваний ОСОБА_5 судимий лише за ч. 1 ст. 309 КК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є суворим, тому просив обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання.

Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України у кримінальному провадженні № 0000939 від 16.09.2024 р.

16.09.2024 р. о 21:30 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

17.09.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 12.08.2024 строком на 90 діб.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.09.2024, ОСОБА_5 вступив в злочинну змову, з невстановленою слідством особою, з метою вчинення підпалу, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме: релейної шафи яка відповідає за контроль безпеки руху залізничного транспорту (ввімкнення світлових сигналів на світлофорах для автотранспорту, що перетинають залізничні колії на залізничному переїзді та спеціальні світлофори для машиністів залізничного транспорту), належної Регіональній філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця».

15.09.2024 близько 21.00 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження релейної шафи шляхом підпалу, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись поблизу пікету 4 на 32 кілометрі перегону «Михайленки-Бердичів», що знаходиться неподалік м. Бердичева Житомирської області, побачив релейну шафу, що відповідає за контроль безпеки руху залізничного транспорту, яку обрав предметом свого злочинного посягання та вирішив її підпалити. Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з прямим умислом, з метою ослаблення держави, усвідомлюючи, що його дії можуть призвести до аварії залізничного транспорту, порушення режиму його роботи і зв`язку, створити небезпеку для життя і здоров`я людей, ОСОБА_5 підійшов до вищевказаної релейної шафи, та за допомогою невстановленого слідством предмету, здійснив відкриття її дверей, після чого, обливши шафу заздалегідь підготовленим бензином, здійснив її підпал.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб у період воєнного стану, з метою ослаблення держави вчинив дії спрямовані на організацію підпалу релейної шафи, яка відповідає за контроль безпеки руху залізничного транспорту, належної Регіональній філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що розташована поблизу пікету 4 на 32 кілометрі перегону «Михайленки-Бердичів», чим вчинив пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення.

За вказаних обставин, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, вчиненому в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, які були дослідженні у судовому засіданні, а саме:

- рапорт чергової частини з приводу повідомлення від диспетчера залізниці щодо загоряння релейної шафи від 15.09.2024 р.;

- протокол огляду місця події на місці скоєння кримінального правопорушення від 15.09.2024 р.;

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 16.09.2024 р.;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 16.09.2024 р.;

- протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 16.09.2024 р.;

- інші матеріали кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_5 з інкримінованим йому злочином.

Оцінюючи наявні у справі матеріали та встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризиком у контексті кримінального процесуального законодавства є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті (тримання під вартою).

У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Санкція ч. 2 ст. 113 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 15 років до довічного позбавлення волі.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Так, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 враховується характер та ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення. Так, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який був вчинений у період дії на території України воєнного стану.

Санкцією ч. 2 ст. 113 КК України, яка інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацію майна.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, пов"язаних з наркотичними засобами, притягався до адміністративної відповідальності. Однак, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України.

Окрім того, в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких сформованих соціальних зв"язків, оскільки він розлучений, не має сім"ї. Батьки проживають у м. Києві. Підозрюваний ОСОБА_5 проживає за їхній кошт. З бабою та дідом, які проживають по сусідству з підозрюваним, останній також не підтримує відносини. Слідчий суддя зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 хоча і має малолітню дитину, однак рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини не виконує, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, аліменти за нього сплачують його батьки.

Слідчий суддя також приймає до уваги також той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований, будучи військовослужбовцем ЗСУ, залишив службу у відповідній військовій частині, та своїми злочинними діями, які інкримінуються підозрюваному, намагався задовольнити свої потреби злочинним шляхом.

Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває у дружніх відносинах зі свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Йому відоме місце проживання свідка ОСОБА_8 . Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_7 є співмешканкою підозрюваного ОСОБА_5 .

Також слідчий суддя приймає до уваги негативну характеристику на підозрюваного ОСОБА_5 , який характеризується з негативної сторони, тривалий час не працює, не бажає працевлаштовуватися, схильний до вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, схильний до вчинення злочинів та правопорушень. Притягався до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Також слідчий суддя враховує поведінку підозрюваного в судовому засіданні, який надавав неправдиві покази.

Не встановлено повне коло осіб (фігурантів), які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Вказані вище докази, зокрема, вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, відомості про наявність значної кількості судимостей, зокрема, у сфері незаконного обігу психотропних речовин, який товаришує та співмешкає зі свідками у даному кримінальному провадженні, свідчать про те, що ОСОБА_5 має негативну репутацію, тривало допускає протиправну поведінку, в тому числі, а тому існують обґрунтовані ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення безальтернативного покарання у виді позбавлення волі на тривалий період часу за вчинені ним кримінальні правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти злочини у сфері незаконного обігу психотропних речовин, може впливати на інших підозрюваних та свідків з метою зміни ними своїх показів, що безумовно свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, слідчий суддя також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Так, в розумінні положень ст. 2 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини підозрюваного, слідчий суддя враховує фактичні обставини вчинення інкримінованого злочину, який імовірно вчинений під керівництвом спеціальних служб рф, в той час як на території України здійснюється відсіч збройної агресіїї рф, яка розв`язала повномасштабну війну в Україні, руйнує країну та вбиває її громадян.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.

Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що на даному етапі досудового розслідування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним для досягнення потреб досудового розслідування та для забезпечення суспільного інтересу.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам зважаючи на обставини справи та дані про особу підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Доводи захисника ОСОБА_4 про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту не знайшли свого підтвердження, оскільки жодними належними доказами не доведені. Слідчий суддя враховує посилання захисника відносно того, що ОСОБА_5 має місце реєстрації, де і проживання, однак зауважує, що зазначені обставини не є безумовними підставами для застосування менш суворого запобіжного заходу, більш того, вони обставини не стали стримуючими факторами для підозрюваного для імовірно вчинення особливо тяжкого злочину. Відсутні докази щодо майнового стану підозрюваного, сталих та сформованих соціальних зв"язків.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, його сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 500 000 (п"ятсот тисяч) гривень 00 коп, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики до слідчого СВ Бердичівського РВП, прокурора та в суд; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, - 60 днів.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_5 - з 21 години 30 хвилин 16 вересня 2024 року по 21 годину 30 хвилин 14 листопада 2024 року.

Одночасно визначити розмір застави в розмірі 500 000 (п"ятсот тисяч) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області (реквізити для сплати застави: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0000277, призначення платежу - вказати, хто і за що платить, справа № 274/7393/24 (провадження № 1-кс/0274/1690/24) Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого СВ Бердичівського РВП, прокурора та в суд; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому ж кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 14 листопада 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Житомирського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України (Житомирської УВП №8).

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної даною ухвалою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1