печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2024 м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001775 відомості про яке 26.06.2023 внесено до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лубни, Полтавської області, українця, громадянина України, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

26.06.2023 приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вул. Залізничне шосе, 10 , на прилеглій території станції «Видубичі», виявив раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який спав на лавці маючи при собі сумку через плече чорного кольору з написом «Adidas Forever Sport». В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме сумки чорного кольору з написом «Adidas Forever Sport», яка належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності та мають відкритий характер, підійшов до ОСОБА_8 спереду та шляхом ривка, вирвав сумку, чорного кольору з написом «Adidas Forever Sport», яку останній тримав через плече. При цьому, у вказаній сумці знаходився мобільний телефон марки «Samsung» SMJ600F/DS, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 2150, 00 грн., грошові кошти в розмірі 247 гривень, 100 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 26.06.2023 становило 3,656 грн. 86 коп., а також паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_8 та пенсійне посвідчення на ім?я ОСОБА_8 , які матеріальної цінності не становлять.

В подальшому ОСОБА_5 , утримуючи при собі вищевказану сумку з речами ОСОБА_8 , розуміючи, що його дії помічені останнім, не реагуючи на неодноразові поклики останнього зупинитися, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, завдавши своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6, 053 грн. 86 коп.

У такий спосіб, ОСОБА_5 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, винним у вчиненні якого визнається.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Суд, за згодою учасників судового провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а також роз`яснив їм що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, з відповідною кримінально-правовою кваліфікацією його дій погодився, суду зазначив, що 26.06.2023 орієнтовано о 02 годині 00 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на прилеглій території станції «Видубичі» побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , який спав на лавці маючи при собі сумку через плече чорного кольору. В цей момент ОСОБА_5 вирішив викрасти в нього цю сумку. Підійшовши до ОСОБА_8 спереду, шляхом ривка, ОСОБА_5 вирвав у нього зазначену сумку та покинув місце події. У вказаній сумці знаходився мобільний телефон марки «Samsung», грошові кошти, паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_8 та пенсійне посвідчення на ім?я ОСОБА_8 .

Показання обвинуваченого не викликають сумніву у правильності розуміння змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Отже, з урахуванням викладеного вище, висунуте ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 4 ст. 186 КК України знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінальних правопорушень мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Положеннями ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України.

Визначення ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення полягає у з`ясуванні судом насамперед питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК України) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у зазначеній статті КК України міститься лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що відображається у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання, на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів (ст. 12 КК України).

ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення проти власності, за обставинами якого останній вчинив грабіж в умовах воєнного стану, тобто відкрите викрадення чужого майна (ч. 4 ст. 186 КК України).

Враховуючи характеризуючі дані особи обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення проти власності, проте в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, не одружений, має хронічне захворювання - вірус імунодефіциту людини, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, а також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, зухвалість його дій, наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання, запропоноване прокурором є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали кримінального провадження в сукупності із позиціями сторони захисту: захисника та обвинуваченого, які просили призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції інкримінованої статті та відповідно звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням; сторони обвинувачення: прокурора, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції інкримінованої статті та потерпілого, який у своїй заяві просив призначити справедливе покарання відповідно до вимог кримінального закону; обставини вчиненого кримінального правопорушення, та його мотив із урахуванням особи обвинуваченого, його поведінки під час та після вчиненого, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

Підстав для призначення ОСОБА_5 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції інкримінованої статті та відповідно для його звільнення від відбування покарання з випробуванням судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

У відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 200 гривень.

Строк тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом не продовжувався та на час ухвалення вироку закінчився, враховуючи відсутність клопотань з цього приводу, а тому ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2023 року у справі № 752/12689/23 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припинила свою дію у відповідності до ч. 1 ст. 203 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи № 3115 від 11.07.2023 у розмірі 200 (двісті) гривень.

Речові докази: сумку чорного кольору з написом ««Adidas Forever Sport»; мобільний телефон марки «Samsung» SMJ600F/DS, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; грошові кошти в розмірі 247 гривень та 100 доларів США; паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_8 та пенсійне посвідчення на ім?я ОСОБА_8 - залишити у ОСОБА_8 .

Вирок суду привести до виконання з моменту набрання ним законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_10