Справа № 493/1723/23
Провадження № 1-кп/493/61/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Балта кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000542 та клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця, на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «рекрут», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Балтського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000542 від 24.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України.

За змістом пред`явленого обвинувачення встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «рекрут», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 23.06.2023 року без поважних причин, за власним рішенням, о 21:00 год не з`явився на шикуванні під час контрольної перевірки особового складу, тобто самовільно залишив місце несення служби за місцем постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 25.10.2023 р., проводячи його на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби.

Таким чином, на підставі фактичних даних, викладених в обвинуваченні, суд вважає, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст. 407 ч. 5 КК України та його дії вірно кваліфіковані за ознаками, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

У ході судового засідання стороною обвинувачення було заявлене та надане письмове клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 407 ч. 5 КК України, у зв`язку з внесеними змінами до КК України, мотивуючи тим, що набрав чинності Закон України № 3902-IX від 20.08.2024 року, який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, або не з`явились вчасно без поважних причин до місця служби.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, підтвердивши, що йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження, зазначаючи, що бажає продовжити службу в лавах ЗСУ.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що клопотання сторони обвинувачення обґрунтоване та підлягає задоволенню за наступними підставами.

Вирішуючи питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд враховує приписи ч. 2, ч. 3 ст. 4 КК України за змістом яких кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Ч. 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Дійсно, 07.09.2024 року набрав чинності Закон України № 3902-IX від 20.08.2024 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким передбачений порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка під час дії воєнного стану самовільно залишила військову частину, або не з`явилась вчасно без поважних причин до місця служби.

На підставі ст. 284 ч. 2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому за змістом ч. 2 ст. 285 КПК України особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Ст. 286 ч. 1 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом ст. 286 ч. 2 абз. 2 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким обвинуваченим.

Положеннями ст. 286 ч. 4 КПК України регламентовано, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст. 287 ч. 1 абз. 11 КПК України до клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а у разі звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 5 ст. 401 КК України, - письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім цього, у ч. 3 ст. 288 КПК України визначено, що у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Водночас ст. 401 ч. 5 КК України також сформульовані правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ст. 407 ч. 5 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину відповідно положень ст. 12 КК України, вперше вчинив злочин в умовах воєнного стану, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання, добровільно звернувся до прокурора про намір повернутися до військової частини та продовжити службу, про що свідчить письмова заява ОСОБА_5 , крім цього наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 , датованої від 14.11.2024 р., якою погоджується на продовження проходження ОСОБА_5 військової служби на вакантній посаді у зазначеній військовій установі, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, а саме згоди безпосередньо ОСОБА_5 на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони учасників процесу, суд дійшов до висновку, що є достатньо правових підстав для задоволення клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в порядку ч. 5 ст. 401 КК України у зв`язку із наміром повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби, та закриття кримінального провадження за вищевказаних підстав.

Також з`ясовано, що під час досудового розслідування речові докази відсутні, проведення експертиз не здійснювалося, у зв`язку з чим судових витрат немає.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження відносно ОСОБА_5 запобіжні заходи не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 401, 407 КК України, ст. ст. 284-286, 288 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони обвинувачення про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України на підставі ст. 401 ч. 5 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000542 від 24.07.2023 року відносно ОСОБА_5 - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_5 невідкладно, але не пізніше 72 годин, після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Командиру військової частини НОМЕР_2 , після набрання ухвалою законної сили, невідкладно, зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 для проходження військової служби.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ