Справа № 624/917/24
провадження № 1-кп/624/91/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Кегичівського районного суду Харківської області (селище Кегичівка, Берестинського району, Харківської області) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000633 на підставі обвинувального акту з угодою про примирення стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, інвалідності немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення: прокурора Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

- захисту: обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 03.06.2024 близько 16:00 години, перебуваючи на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи в стані алкогольного сп`яніння, стоячи позаду ОСОБА_5 , який в той час сидів на землі, наніс останньому один удар лівою рукою в ліву частину обличчя.

Від отриманого удару ОСОБА_5 впав на землю, після чого ОСОБА_3 наніс йому один удар правою ногою в обличчя в область нижньої щелепи від чого ОСОБА_5 втратив свідомість.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_3 умисно спричини ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи, садни та синця обличчя.

За ступенем тяжкості, тілесні ушкодження у вигляді садни та синця обличчя відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, згідно п. п. 2.3.2. б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, згідно п.п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

16 жовтня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 469 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 визнає свою вину і щиро розкаюється у вчиненні вищевказаного злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Обвинуваченим ОСОБА_3 завдано потерпілому ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 20000 грн, які обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується сплатити протягом 9 місяців з дня затвердження судом угоди про примирення. Матеріальну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений у виді обмеження волі строком на два роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального злочину за вищевикладених обставин. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що зазначену угоду укладав добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Також просив затвердити зазначену угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора, який проти затвердження угоди не заперечував, погодився із мірою покарання, обвинуваченого та потерпілого, приходить до наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 122 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом також з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того, судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої у підготовчому судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції потерпілого, якому зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 16 жовтня 2024 року, укладеної між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, проте судимість погашена, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що раніше не засуджений, на обліку в органі пробації не перебуває, з військового обліку знятий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується як такий, що проживає в с. Розсохувата без реєстрації, проживає зі співмешканкою, не працює, власного житла не має, зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, письмових скарг на нього не надходило, участі в суспільному житті села не приймає, авторитетом серед односельчан не користується.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, активне сприяння встановлення обставин злочину.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставиною обтяжуючою покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Із врахуванням скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, обставину яка обтяжує покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення від 16 жовтня 2024 року.

Сторонами узгоджено застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від покарання. Визначаючи тривалість іспитового строку суд вважає достатнім та необхідним визначити його строком в один рік, поклавши на обвинуваченого обов`язки згідно ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , укладену 16 жовтня 2024 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з встановленням іспитового строку в 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394КПК України до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1