Провадження №1-кп/523/292/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

30.08.2024

Суворовський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перекладачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 потерпілого ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001238 від 27.08.2019 року, №0000489 від 15.07.2022 року із звинувачення:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Зестафоні, Республіки Грузія, громадянин Грузії, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований,одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий.

- 11.06.2018 року Млиновський районним судом м.Одеси за ч.1 ст.185 КК України - до штрафу у розмірі 850 гривень.

у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.4 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що 26.08.2019 о 15 годині 19 хвилин, ОСОБА_15 , зайшов до приміщення кабінету слюсаря ОСОБА_17 , що розташований на території ТОВ «Алмі Автосервіс» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1В. Перебуваючи в якому в ОСОБА_15 виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що перебували в ящику столу, який знаходився у приміщенні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_15 , з корисливих мотивів, повторно, маючи на меті незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю інших осіб у вказаному приміщенні, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вони не помітні для оточуючих, відкрив ящик столу, звідки дістав грошові кошти в сумі 18000 гривень 00 копійок, що належать потерпілому ОСОБА_17 .

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, бажаючи настання шкідливих наслідків від своїх дій покинув приміщення кабінету слюсаря та направився у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_15 завдав потерпілому ОСОБА_17 матеріальної шкоди на суму 18000 гривень 00 копійок.

Крім того, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,будучи раніше судимим та притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та достовірно знаючи про впровадження на території України воєнного стану, введеного у зв`язку з агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (на час кримінального правопорушення дію якого продовжено з 26.03.2022 Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX; з 25.04.2022 Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX; з 25.05.2022 Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб), повторно скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 15 липня 2022 року о 18 годині 23 хвилині, ОСОБА_15 перебував на території СТО, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де у останнього виник корисливий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_15, проник через незачинені двері до приміщення підсобної кімнати (офісу) в одному із боксів СТО, де визначив об`єктом свого злочинного посягання сумку, яка знаходилася на столі та в якій перебували грошові кошти в розмірі 40 000 гривень, 240 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 7020 гривень) та 100 Євро (що згідно курсу НБУ становить 2927 гривень).

Після чого, ОСОБА_15 , діючи умисно, з корисливим мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з сумки вищевказані грошові кошти, які належали ОСОБА_18 .

Після чого, ОСОБА_15 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду ОСОБА_18 , на загальну суму 49 947 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 , надав наступні покази, що дійсно 26.08.2019 року, викрав зі столу у ОСОБА_17 , грошові кошти у сумі 18000 гривень.

15.07.2022 року, викрав з офісу по вул. От. Головатого, з сумки потерпілого , яка знаходилась на столі та в якій перебували грошові кошти в розмірі 40 000 гривень, 240 долларів, та 100 євро.

Шкоду завдану кримінальним правопорушенням відшкодував повністю, шляхом повернення грошових коштів потерпілим. Про скоєне щиро кається, просить сурово не карати.

Крім повного визнання провини обвинуваченим ОСОБА_15 , суд, вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_15 , доведена в повному обсязі та підтверджується наступними доказами:

Постановою про визнання речовими доказами від 19.12.2019 року, згідно якої лазерний носій формату «Dvd-r» марки «НР» на якому збережені відеозаписи із камер відеоспостережень СТО ТОВ «АЛМІ АВТОСЕРВІС» за адресою: м.Одеса, вул.Ак. Воробйова, 1 в за період часу з 16.16.41 год по 15.20.44 год.26.08.2019 року.

Постанова про приєднання до справи речових доказів від 01.08.2022 року, згідно якої при затримані у ОСОБА_15 , було вилучено в ході затримання у порядку ст.208 КПК України: мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору , imei НОМЕР_1 , грошові кошти загальною сумою 27 500 гривень, а саме 33 купюри номіналом 500 гривень та 11 купюр номіналом 1000 гривень, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_18 .

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_18 , надав суду наступні покази, що 15.07.2022 року, біля 18.00 він піднявся до свого офісу за адресою м. Одеса, по вул. Ат. Головатого, та одразу помітив, що у нього зникли гроші з сумки. Він продивився камери спостереження, та на запису побачив, невідому особу , яка піднялась до його офісу та взяла грошові кошти з його особистої сумки у розмірі 40 тисяч гривень, 200 у.о., та одну купюру у сумі 100 євро, закрив сумку та пішов. У судовому засіданні потерпілий вказав на обвинуваченого ОСОБА_15 . Грошові кошти повернуті, претензій морального та матеріального характеру він не має.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, з урахуванням повного визнання ОСОБА_15 , своєї провини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.2, 4 ст.185 КК України, правильного розуміння ним та іншими учасниками процесу встановлених судом обставин, їх згоди і відсутності сумніву в добровільності та істинності позицій, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень в судовому засіданні є доведеною повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_15 , за ч. 2, 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст. 185 ч.2, 4 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь.

- обґрунтованості обвинувачення .

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_15 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, враховуючи, що особа повністю визнала провину, раніше не судимий, має на утримані дитину 11 років, посередньо характеризується за місцем мешкання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_15 , раніше судимий, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення - відсутні, має дружину та малолітню дитину, добровільно відшкодував шкоду потерпілим, згідно медичної довідки від 29.04.2024 року має ряд тяжких захворювань а саме: ВІЛ - інфекція, особа потребує постійного лікування, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, а також норми ст.69 КК України: за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі із застосування ст.69 КК України.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_15 , передбачені ст. 66 КК України є: щире каяття, відшкодування шкоди потерпілим, та наявність тяжкої хвороби.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_15 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_15 - залишити у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати- відсутні.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Цивільний позов- відсутній.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги роз`яснення постанову Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», та керуючись ст.ст. 100, 349, 368-370, 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених:

ч.2 ст.185 КК України призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 ( два) роки.

ч.4 ст.185 КК України призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2( два) роки та 10 (десять) місяців.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_15 , засудженим до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки та 10 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_15 , залишити у вигляді тримання під вартою.

Початок строку засудженому ОСОБА_15 , рахувати з 18.07.2022 року.

Судові витрати - відсутні.

Цивільний позов - відсутній.

Речові докази а саме: «Dvd-r» марки «НР» на якому збережені відеозаписи із камер відеоспостережень СТО ТОВ «АЛМІ АВТОСЕРВІС» за адресою: м.Одеса, вул.Ак. Воробйова, 1в за період часу з 16.16.41 год по 15.20.44 год.26.08.2019 року.

- збергігати в матеріалах кримінального провадження.

Мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору , imei НОМЕР_2 , ImeiНОМЕР_3 - вважати повернутим власнику.

Грошові кошти загальною сумою 27 500 гривень, а саме 33 купюри номіналом 500 гривень та 11 купюр номіналом 1000 гривень, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_18 - повернуті власнику під зберігальну розписку.

Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до Одеського апелляційного суду області з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя: ОСОБА_1