ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 679/401/24

Провадження № 11-кп/4820/522/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002364, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працює, судимого:

- 30 липня 2020 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт;

- 30 жовтня 2020 року цим же судом за ч.2 ст.186, ст.71, КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 10 днів,

визнано винним за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.4 ст.187, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України -5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.186 КК України -7 (сім) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.187 КК України -8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

- за ч.1. ст.357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч.3. ст.357 КК України -1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна, крім житла.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - утримання під вартою, зараховано в строк відбування покарання строк затримання з 20 січня 2024 року 22 год 20 хв і з цього часу ухвалено рахувати строк відбування покарання.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 у дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1 514 (одна тисяча чотирнадцять) грн 56 коп.

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працює, судимого:

- 07 лютого 2024 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.1 ст.122 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187 КК України;

визнано винним за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України-5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.186 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі;

- за ч.1. ст.357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч.3. ст.357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на 7(сім) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 лютого 2024 року - 7 (сім) років 2 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - утримання під вартою, зараховано у строк відбування покарання строк затримання з 20 січня 2024 року 23 год 22 хв, і з цього часу ухвалено рахувати строк відбування покарання.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати. пов`язані з залученням експерта для проведення експертизи в сумі 3407 (три тисячі чотириста сім) грн 76 коп.

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працює, в силу ст.89 КК України не має судимостей;

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187 КК України та виправдано його;

визнано винним за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України-5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.186 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі;

- за ч.1. ст.357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч.3. ст.357 КК України -1 (один) рікобмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 7(сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - утримання під вартою, зараховано у строк відбування покарання строк затримання з 20 січня 2024 року 22год 25хв, і з цього часу ухвалено рахувати строк відбування покарання.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1514 (одна тисяча чотирнадцять) грн 56 коп.

Судом вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

За вироком суду,обвинувачений ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України № 734/2023 від 06 листопада 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3429-ІХ від 08 листопада 2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, вчинив умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за таких обставин.

19 січня 2024 року близько 19 год 00 хв ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебував поруч із кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що на АДРЕСА_4 , де побачив ОСОБА_13 , в якого при собі була сумка (барсетка), після чого в ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння його майном шляхом вчинення розбійного нападу.

З цією метою того ж дня близько 19 год 10 хв ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, прослідував за потерпілим ОСОБА_13 до будинку АДРЕСА_5 . Перебуваючи поблизу третього під`їзду цього будинку, ОСОБА_6 наблизився до потерпілого ОСОБА_13 та з метою подолання опору потерпілого, із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, завдав останньому удар кулаком в обличчя справа, від чого потерпілий втратив свідомість та впав на землю.

Після цього ОСОБА_6 зняв із потерпілого ОСОБА_13 сумку (барсетку), що висіла через плече останнього, в якій були: чоловічий шкіряний гаманець марки «Dearanou» вартістю 435 грн, грошові кошти в сумі 20 грн, ліхтарик марки «VIDЕХ VLF-А-55Н» вартістю 798 грн 30 коп, мультитул марки «YАТО-YТ76043» вартістю 444 грн 60 коп, USB-кабель формату Туре-С марки «ColorWay» моделі «СW-СВUС001-WН (USB2.0 АМ/СМ)» довжиною 0,25 м, вартістю 71 грн 40 коп та USB-кабелем формату Lighting марки «Ваseus» моделі «САLКLF-В09 довжиною 1 м, вартістю 130 грн 90 коп, а всього майно на загальну суму 1 900 грн 20 коп.

Також усередині сумки були офіційні документи ОСОБА_13 , а саме: банківська картка належна ОСОБА_13 , видана АТ «Укрексімбанк» № НОМЕР_1 , картка порушень, видана ТОВ «Кондиціонер» на ім`я ОСОБА_13 , перепустка на територію ВП «ХАЕС» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_13 , перепустка «ВИЯР» на ім`я ОСОБА_13 , перепустка, видана ТОВ «Кондиціонер» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_13 , посвідчення № НОМЕР_4 про проходження навчання з питань пожежної безпеки на ім`я ОСОБА_13 , посвідчення № НОМЕР_5 про допущення до роботи в електроустановках до 1 000 вольт на ім`я ОСОБА_13 , посвідчення № НОМЕР_6 про перевірку знань з питань праці та електробезпеки на ім`я ОСОБА_13 , посвідчення НОМЕР_16 про право виконання робіт з підвищеною небезпекою на ім`я ОСОБА_13 , посвідчення №30-22 про право на виконання робіт з підвищеною небезпекою на ім`я ОСОБА_13 , які є офіційними документами, а також особисті документи ОСОБА_13 , а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , серії НОМЕР_7 , виданий 22.05.2004 Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області.

Відразу після цього ОСОБА_6 , тримаючи в руках сумку (барсетку) потерпілого ОСОБА_13 , повернувся до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були поруч із кафе «НЛО» та розмовляли зі знайомим, та, відійшовши в безлюдне місце ОСОБА_6 передав викрадену сумку (барсетку) з речами ОСОБА_8 , який вийняв з неї речі та розподілив між усіма учасниками. Банківські картки залишили собі задля подальшого зняття грошових коштів, а паспорт, посвідчення та перепустки викинули.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України № 734/2023 від 06 листопада 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3429-ТХ від 08 листопада 2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, вчинили умисне тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за таких обставин.

19 січня 2024 року близько 19 год 30 хв ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебували поруч із міським краєзнавчим музеєм, що на АДРЕСА_5 , побачили ОСОБА_14 та вирішили заволодіти його майном. З цією метою, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вступили в попередню змову, розподіливши між собою ролі у скоєнні кримінального правопорушення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , 19 січня 2024 року близько 19 години 30 хвилин прослідували за потерпілим ОСОБА_14 до другого під`їзду багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 , де, діючи узгоджено, відповідно до розподілених ролей, з метою власного збагачення, ОСОБА_6 завдав перший удар по обличчю потерпілого та відразу після цього ОСОБА_8 завдав декілька ударів по тулубу потерпілого та шарпнув потерпілого за рукав, таким чином поваливши його на підлогу та притиснув ОСОБА_14 коліном до землі і спільно з ОСОБА_6 нишпорили по його кишенях з метою виявлення і викрадення цінних речей, а ОСОБА_7 у цей час стояв збоку та спостерігав за навколишньою обстановкою, з метою повідомлення їх про появу сторонніх осіб чи іншої небезпеки.

Таким чином, діючи умисно, повторно, відкрито, із застосування фізичного насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 викрали із куртки ОСОБА_14 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «М31» із силіконовим чохлом до нього вартістю 3 300 грн, а також шкіряний чоловічий гаманець «Саnpellini leather-21857» чорного кольору вартістю 760 грн, а всього на загальну суму 4 060 грн. Також із куртки ОСОБА_14 викрали банківську картку останнього, видану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , дві банківські карти, видані АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 , видане ТСЦ 1841, а також поліс №АТ/4015045 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які є офіційними документами, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , серія НА НОМЕР_12 , виданий 06.02.1997 виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_14 ВАЕ НОМЕР_13 , видане 07.06.2012 ВРЕР ДАІ м. Нетішин УМВС України в Хмельницькій області.

Згодом ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишили місце події з викраденими речами та розпорядились ними на власний розсуд.

19 січня 2024 року близько 19 год 38 хв ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .. маючи при собі попередньо викрадену у ОСОБА_14 банківську картку АТ «Ощадбанк» із номером рахунку НОМЕР_14 , виявили, що банківська картка має чіп для оплати без введення пін-коду, а тому вирішили здійснити з неї крадіжку грошових коштів, шляхом здійснення розрахунку за придбані товари в магазинах м. Нетішина Шепетівського району, Хмельницької області

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , 19 січня 2024 року близько 19 години 38 хвилин, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану зайшли в магазин «Веселка» на АДРЕСА_6 , де ОСОБА_8 , тримаючи в руках попередньо викрадену банківську картку АТ «Ощадбанк» із номером рахунку НОМЕР_14 , яка належить ОСОБА_14 , здійснив розрахунок за придбані товари на cуму1 495 грн.

19 січня 2024 року близько 19 години 44 хвилини ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшли до кіоску «СосаСоlа» на пр-ті Незалежності в м. Нетішині Шепетівського району Хмельницької області , де ОСОБА_8 за допомогою цієї ж банківської картки, яка належить ОСОБА_14 , здійснив розрахунок за придбані товари на суму 1 299 грн.

19 січня 2024 року близько 19 год 52 хв ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зайшли до магазину «Дана» на пр-ті Незалежності, 21А в м. Нетішині Шепетівського району Хмельницької області , де ОСОБА_8 за допомогою цієї ж банківської картки, яка належить ОСОБА_14 , здійснив розрахунок за придбані товари на суму 923 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , спричинили ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 3 717 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України № 734/2023 від 06 листопада 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3429-ІХ від 08 листопада 2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення (злочин) за таких обставин.

22 грудня 2023 року близько 04 год 00 хв ОСОБА_7 , перебуваючи в с. Лисиче Шепетівського району Хмельницької області поряд із домоволодінням АДРЕСА_7 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_15 , вирішив здійснити крадіжку чужого майна із території вказаного домоволодіння.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, ОСОБА_7 22 грудня 2023 року близько 04 год 00 хв, діючи в умовах воєнного стану, зайшов на територію вказаного домоволодіння, підійшов до приміщення сараю, зірвав навісний замок вхідних і проник безпосередньо до приміщення сараю на подвір`ї на АДРЕСА_7 .

Далі, керуючись злочинним умислом, спрямованим на крадіжку чужого майна, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні вказаного сараю, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою власного збагачення, умисно, таємно, у період воєнного стану, викрав належний ОСОБА_15 велосипед марки «Ardis» моделі «СіtyTrеккіng», вартістю 4 450 грн, який був у вказаному сараї.

Продовжуючи злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, ОСОБА_7 , діючи з метою власного збагачення, користуючись відсутністю стороннього нагляду, таємно, у період воєнного стану, із приміщення сараю демонтував камеру відеоспостереження «SmartСаmегаОutdorВаllМаchine «Моdel Р12Q DC12V/2А» вартістю 1 000 грн, яка належить ОСОБА_15 .

Із викраденими речами ОСОБА_7 залишив домоволодіння АДРЕСА_7 та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_7 , спричинив ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 5 450 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року змінити в частині обвинувачення за ч.4 ст.186 КК України,визнати його помилковим та перекваліфікувати на ч.4 ст.185 КК України, застосувати ст.69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України. у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення одного покарання іншим призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 3 (три) роки.

Уважав, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, несправедливим, бо призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість.

Зазначав, що свою вину у вчиненому нам кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив факт вчинення крадіжки. У скоєному щиро розкаюється.

Зауважував, що відповідно до ст.69 КК України суд не повністю врахував наявні у справі пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину; добровільне відшкодування заподіяної шкоди, а також, те що він в силу ст.89 КК України раніше несудимий;у першому епізоді не брав участі; повторність та ст.187 КК України виключена; позиція потерпілого - не позбавляти волі; незначна сума крадіжки 3 717 грн; все майно на суму 4 060 грн знайдено та повернуто; гарантійне працевлаштування; постійне місце проживання;на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває; військова служба в нацгвардії України; гарна службова характеристика; потребує операції на коліні; престарілий батько 1952 р.н., хвора мати (постійно помісячне стаціонарне лікування), брат 2007 р.н.; гарна поведінка після вчинення злочину.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_11 просив вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати частково. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України (викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих та інших особистих мотивів у потерпілого ОСОБА_13 ) та виправдати його. Призначити покарання ОСОБА_16 за ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком не більше 5 (п`яти) років; за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі; за ч.3 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_16 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 3 (три) роки.

Уважав, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, несправедливим, бо призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість.

Зазначав, що місцевий суд не оцінив належним чином докази у справі та виніс хибне та неправомірне судове рішення стосовно ОСОБА_8 .

Зауважував, що до початку судового розгляду справи ОСОБА_8 у повному обсязі відшкодував заподіяну шкоду потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

При обранні міри покарання ОСОБА_8 суд не врахував повне відшкодування збитків потерпілим та їх прохання не позбавляти волі ОСОБА_8 ,та те, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, вік пристарілого батька (72 роки) та поганий стан здоров`я матері.

На думку сторони захисту, обираючи міру покарання ОСОБА_8 у суду були всі підстави для застосування ст.69 КК України та ст.75КК України, оскільки він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю вчинених ним кримінальних правопорушень, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 просив частково скасувати вирок Нетішинського міського суду від 20 червня 2024 року та ухвалити новий вирок, яким закрити провадження щодо вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, та ч.4 ст.185 КК України відносно викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_14 за відсутністю в його діях складу цих кримінальних правопорушень.

Уважав, що вирок повинен бути змінений через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На думку сторони захисту, жодним доказом сторони обвинувачення не доведено те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 домовились з ОСОБА_7 про пограбування ОСОБА_14 , розподіливши між собою ролі під час вчинення злочину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційних скарг; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_11 на підтримання доводів своїх апеляційних скарг з викладених у них мотивів; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 на підтримання доводів своєї апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали всі апеляційні скарги; прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти всіх апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року щодо ОСОБА_6 ніким не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оскаржуються.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, наведених вище вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими та повністю підтверджені зібраними і безпосередньо дослідженими доказами, які суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив, детально виклав у вироку, дав їм належну правову оцінку.

Твердження захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, що призвело до невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ухвалено відповідно до вимог ст.370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 у місцевому суді свою вину визнав, за винятком епізоду розбійного нападу на ОСОБА_13 Пояснив, що про намір ОСОБА_6 нічого не знав і не допомагав йому у вчиненні цього злочину. З речей, які ОСОБА_6 викрав у ОСОБА_13 , він узяв собі ліхтарик та мультитул.

Обставини заволодіння майном ОСОБА_14 підтвердив та пояснив, що він спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , були поруч із міським краєзнавчим музеєм у м. Нетішині, де побачили ОСОБА_14 , який впав на тротуар. ОСОБА_7 допоміг потерпілому підвестися, за що останній придбав їм дві пляшки пива.

Помітивши, що потерпілий ОСОБА_14 перебуває у стані сп`яніння, вони вирішили заволодіти його майном. З цією метою вони прослідували за потерпілим ОСОБА_14 до другого під`їзду багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 , де ОСОБА_6 завдав перший удар по обличчю потерпілого та відразу після цього він ( ОСОБА_8 ) завдав декілька ударів по тулубу потерпілого, шарпнув останнього за рукав, таким чином повалив його на підлогу та притиснув коліном до землі. Потім він спільно з ОСОБА_6 нишпорили по його кишенях з метою виявлення і викрадення цінних речей, а ОСОБА_7 в цей час стояв збоку та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб повідомити їх про появу сторонніх осіб.

Забравши все, що було в кишенях потерпілого ОСОБА_14 , вони вийшли з під`їзду. Речі ділили спонтанно, кожен щось взяв собі.

Надалі вони за допомогою банківських карток, які викрали в ОСОБА_14 , купували різні товари для себе.

Указав, що його батько відшкодував завдані збитки. У скоєному щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_7 у місцевому суді свою вину, за винятком епізоду розбійного нападу на ОСОБА_13 Пояснив, що перебував разом з ОСОБА_8 та про намір ОСОБА_6 нічого не знав.

Обставини заволодіння майном ОСОБА_14 підтвердив та дав показання, аналогічні показанням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Однак, наголосив, що не завдавав потерпілому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень та не забирав собі його речі. Він лише придбав собі за кошти ОСОБА_14 дещо з продуктів харчування.

За епізодом викрадення велосипеда марки «Ardis» моделі «СіtyTrеккіng» та камеру відеоспостереження з домоволодіння ОСОБА_15 вину визнав повністю.

У скоєному щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтверджена здобутими і дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Допитаний в судовому засіданні місцевого суду потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що 19 січня 2024 року у вечірній час він зустрів біля магазину «Влад» ОСОБА_8 та двох невідомих йому хлопців. Під час спілкування між ними виник невеликий конфлікт, який він уладнав і придбав хлопцям випивку, на що вони погодились. Потім він пішов додому, зайшовши ще у магазин « Надія ».

Він не бачив хто йшов за ним, однак біля під`їзду отримав один удар в обличчя, від якого втратив свідомість.

Батько ОСОБА_8 компенсував завдані йому матеріальні і моральні збитки, тому просив його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що 19 січня 2024 року у вечірній час він йшов додому біля міського краєзнавчого музею в м. Нетішині Шепетівського району Хмельницької області, послизнувся та впав. До нього підійшов молодий хлопець та допоміг підвестися. За надану допомогу він придбав незнайомцю дві пляшки пива та пішов додому.

Зайшовши в під`їзд, він не помітив як за ним зайшли троє хлопців. Серед них був хлопець, який йому допомагав підвестися.

Подальші події він пам`ятає погано, бо перебував у шоковому стані, оскільки його почали бити та повалили на землю. Він прикривався рукою та кликав на допомогу. До тями він прийшов удома. У нього була розірвана куртка та відсутні речі.

Батько ОСОБА_8 відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі. При виборі міри покарання щодо ОСОБА_8 просив призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Крім того, вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 та ОСОБА_7 об`єктивно підтверджено іншими доказами:

- витягом з ЄРДР, згідно якого 19 січня 2024 року ОСОБА_14 повідомив про те, що близько 19 год 30 хв того ж дня, на першому поверсі 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_6 невстановлені особи із застосуванням фізичного насильства заволоділи його мобільним телефоном марки ««Samsung» моделі «М31» та документами, що належали йому;

- протоколами прийняття заяв про кримінальне правопорушення від 19 січня 2024 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_14 вказує на вчинення невідомими особами відкритого заволодіння його паспортом, документами, банківськими картками та мобільним телефоном;

- протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08 березня 2024 року, 10 березня 2024 року, 11 березня 2024 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_14 вказує на вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 крадіжки грошових коштів з банківської картки, шляхом розрахунку в магазинах «CocaCola», «Веселка», «Дана»;

- протоколом огляду оптичного диск формату «DVD+R» від 21.02.2024 з фототаблицями, з якого вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проходять повз магазин «Дана» та слідують за потерпілим ОСОБА_14 . Далі обвинувачені о 19 год 51 хв заходять до магазину «Дана». У період з 19 год 51 хв по 19 год 59 хв обвинувачені спільно вибирають товари, за які розраховується ОСОБА_8 ;

- заявами обвинувачених від 13 березня 2024 року, в яких вони відмовились від проведення слідчого експерименту у зв`язку з повним визнанням своє вини;

- заявою про добровільну видачу та протоколом огляду від 21 січня 2024 року, згідно яких ОСОБА_18 добровільно видав працівникам поліції речі та документи, а саме: гаманець чорного кольору марки «Dearanou»; поліс АТ 4015045 страхування; банківська картка «ОшадБанк» № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_19 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; посвідчення Державного агентства України з управління зоною відчуження В-6 на ім`я ОСОБА_13 ; квитанцію ОСББ з ім`ям ОСОБА_20 ; візитну картка «INSPIRED FOR YOU»; візитну картку «Киснева станція»; візитну картку «FІGLІ МІGLІ» НОМЕР_15 ; записку з написом «ІНФОРМАЦІЯ_5»; візитну картку «Fishka»; візитну картку «Магазин Електрон»; візитну картку «Національна асоціація адвокатів України»; картка клієнта «Наш Край»; візитну картку «Меблі»; візитну картку «Рівне Ліки»; записку з написом « 3,70/2,80 - верх 3,40/ 1,60, 4,60/ 3,60 - низ 2,80/ 2,10 - коридор»; головний убір - шапка з написом «АЕGОN», які 19.01.2024 принесли та залишили в його помешканні ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ;

- заявою про добровільну видачу та протоколом огляду 22 січня 2024 року, згідно яких ОСОБА_21 добровільно видав працівникам поліції ліхтарик марки «VIDEX» та мультитул з написом «YATO», які 20.01.2024 в обідню пору йому передав ОСОБА_8 ;

- витягом з ЄРДР з якого вбачається, що 22 грудня 2023 року ОСОБА_15 повідомила про те, що в с. Лисиче в період часу з 13.12.2023 по 22.12.2023 невідома особа проникла на територію домоволодіння та викрала велосипед та відеокамеру.

Обставини, зафіксовані цими протоколами, відображають події злочинів, доводять спосіб, мету, час та місце їх вчинення, а також склад учасників організованої групи, системність дій учасників, чіткий розподіл ролей.

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст.94 КПК України кожний вищенаведений доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність у ході судового розгляду винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в умисних, з корисливим мотивом, вчинених групою осіб кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Зазначені докази узгоджуються з іншими наведеними у вироку письмовими і речовими доказами у справі, а тому суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав ставити їх під сумнів.

При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом першої інстанції досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного його вирішення.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України є правильною.

Доводи апеляційних скарг, твердження захисників та обвинувачених про допущену неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення кримінального процесуального закону, є безпідставними.

Згідно ст.392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що наведені вище докази отримані в порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки його вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст.84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом.

Тому з огляду на викладене, колегія суддів уважає необґрунтованими посилання в апеляційних скаргах щодо перекваліфікації діянь обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.4 ст.186 КК України на ч.4 ст.185 КК України та закриття щодо нього кримінального провадження за ч.1 ст.357 КК України, як і закриття стосовно ОСОБА_7 кримінальних проваджень за ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України та ч.4 ст.185 КК України відносно викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_14 за відсутністю в його діях складу цих кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку колегії суддів, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи поданих апеляційних скарг.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на певний строк, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинувачених, які є осудними, обставини, що пом`якшують їх покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та обставину, що обтяжує їх покарання, - вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Визначаючи вид та міру покарання, суд, окрім наведених обставин, також урахував характер діяння, спосіб і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки.

На переконання апеляційного суду, вказані обставини та відомості про обвинувачених давали суду першої інстанції підстави прийти до висновку, що обвинуваченим необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_11 стосовно занадто суворого покарання та незастосування ст.75 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 із застосуванням ст.75 КК України чи іншого пом`якшення покарання із застосуванням ст.69 КК України з огляду на таке.

Призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України є можливим за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Під час судового розгляду встановлено наявність обставин, які пом`якшують покарання, однак вони не є такими, що істотного знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тому, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для пом`якшення покарання ОСОБА_8 із застосуванням вимог ст.69 КК України.

Доводи в апеляційній скарзі про призначення покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України є також безпідставними, оскільки наведені обставини достатньою мірою враховані судом першої інстанції під час призначення покарання.

Ураховуючи вищенаведені обставини та особу обвинуваченого ОСОБА_8 , обставини провадження в сукупності, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для зменшення міри покарання призначеного судом першої інстанції обвинуваченому, з огляду на що апеляційна скарга останнього не підлягає задоволенню.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_7 призначено місцевим судом з дотриманням вимог закону, воно відповідає принципам справедливості, необхідності й достатності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 такими, що на увагу не заслуговують.

Підстав для зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 424, 426 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 червня 2024 року щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3