Справа № 947/8601/24
Провадження № 1-кп/947/793/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000865 від 26.12.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Кремінна, із не повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

законний представник обвинуваченого ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 18.12.2023 року приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , знайшов належну ОСОБА_7 банківську картку № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», яка в силу вимог ст.1 Закону України «Про інформацію, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг, п.56 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом. Після цього, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на її привласнення та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів.

Знайшовши вказану банківську картку, ОСОБА_3 , маючи корисливий мотив, привласнив офіційний документ, а саме банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та в подальшому не вчинив жодних дій щодо повернення даної банківської картки власнику чи передання її правоохоронним органам, та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, залишивши банківську картку належну потерпілій ОСОБА_7 , у себе.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованого йому злочину, суми грошових коштів, якою він заволодів, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається, визнає свою вину в повному обсязі, та просив суворо його не карати.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем навчання характеризується позитивно, є внутрішньо-переміщеною особою., виховується матір`ю в неповній родині

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст.357 КК України як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, судом не встановлені.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, відповідно до ст.ст.99, 103 КК України, суд враховуючи ступень тяжкості вчинених злочинів, дані про особу ОСОБА_3 , умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку, те, що обвинувачений має самостійний дохід та власні кошти, наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді штрафу.

Постановою слідчого від 28.12.2023 року речовим доказом у справі визнано DVD-R диск, що містить відеозапис обставин вчинення кримінального правопорушення 19.12.2023 року в період часу з 09 год. 22 хв. по 09 год. 24 хв. у приміщенні магазину «ТРАШ», за адресою: АДРЕСА_4 .

Постановою слідчого від 28.12.2023 року речовим доказом у справі визнано DVD-R диск, що містить відеозапис обставин вчинення кримінального правопорушення 19.12.2023 року в період часу з 09 год. 13 хв. по 09 год. 58 хв. у приміщенні магазину «Копійка», за адресою: м.Одеса, пр-т.Ак.Глушка, 26.

Постановою слідчого від 11.01.2024 року речовим доказом у справі визнано СD-R диск, на який перекопійовано електронний документ, що містить банківську інформацію.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі: DVD-R та CD-R диски, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах справи.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України і на підставі цього закону з урахуванням вимог ст..99 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Речові докази: DVD-R диск, що містить відеозапис обставин вчинення кримінального правопорушення 19.12.2023 року в період часу з 09 год. 22 хв. по 09 год. 24 хв. у приміщенні магазину «ТРАШ», за адресою: м.Одеса, пр-т.Ак.Глушка, 22/24; DVD-R диск, що містить відеозапис обставин вчинення кримінального правопорушення 19.12.2023 року в період часу з 09 год. 13 хв. по 09 год. 58 хв. у приміщенні магазину «Копійка», за адресою: м.Одеса, пр-т.Ак.Глушка, 26; СD-R диск, що містить банківську інформацію залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1