СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5489/23
пр. № 1-кп/759/458/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0003479, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятигори Тетіївського району Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого в КП «ШЕУ Солом`янського району м. Києва» на посаді водія, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

інші учасники: потерпілий - ОСОБА_6 ,

представник потерпілого - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 11.12.2022, приблизно о 16 год. 02 хв., керуючи автомобілем «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Я.Коласа, 10 в м. Києві скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останньому спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, ОСОБА_3 , 11.12.2022 року, приблизно о 16 год. 02 хв., керуючи на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 та поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів № 211422944, технічно справним автомобілем «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Я.Коласа в м. Києві, зі сторони бул. Р.Роллана в напрямку вул. Г.Юри наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою.

В цей же час проїзну частину вул. Я.Коласа, зі сторони буд. № 23 в напрямку буд № 10 в м. Києві по нерегульованому пішохідному переході, зліва на право по ходу руху водія ОСОБА_3 , в темпі звичайної ходи, розпочав рух пішохід ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не впевнився у безпеці, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом в межах якого перебував пішохід і не надав останньому пріоритет, здійснив наїзд на ОСОБА_6 , чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 01.01.2002 року (зі змінами):

- п. 1.3, згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

- п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі; (д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

- п. 18.1, згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-126-2023 від 17.03.2023 року були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:

а) закрита травма лівого стегна: перелом великого вертлюга лівої стегнової кістки (зі зміщенням);

б) закрита травма правої гомілки: уламковий перелом верхньої третини діалізу правої великогомілкової кістки (зі зміщенням уламків); уламковий перелом головки правої малогомілкової кістки (зі зміщенням);

в) синець та садно (без опису морфології) у лобній ділянці голови справа; множинні садна (без опису морфології) тіла, які в сукупності відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_3 , Правил дорожнього руху та заподіяння пішоходу ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень середньої тяжкості, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується в тому, що він керуючи транспортним засобом-автомобілем, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України не визнав, з висновками експертизи не погодився, вважав, що ПДР не порушував. ОСОБА_3 давати суду покази відмовився.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться іншими доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 11.12.2022 року, підійшов до перехрестя вул. Я. Коласа та вул. Киприанова, в м. Києві, біля магазину «Континент», точного часу не пам`ятає, але була світла пора дня. На даному перехресті було встановлено дорожній знак «Пішохідний перехід» та нанесено дорожню розмітку, на яку він ступив, пройшов до середини вулиці, і раптом його збив автомобіль «Форд». Потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді перелама ноги, тазу, до нього підбігли люди, зупинили карету «Швидкої допомоги», яка проїжджала по вулиці та відвезла його у лікарню. ОСОБА_3 на місці ДТП до нього не підійшов, потім так само його станом не цікавився, шкоду не відшкодував, навіть витрати на лікування. Додатково ОСОБА_6 зазначив, що дорога була мокра, але чиста, дорожню розмітку і знак було добре видно.

Судом також було досліджено письмові документи, які слід вважати належними, допустимими та достовірними доказами, та інші документи, які фіксують процесуальні рішення на стадії досудового розслідування, а саме:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.12.2022 року, складеного в присутності водія ОСОБА_3 , яким зафіксовано, що ДТП (наїзд на пішохода) сталася за адресою: м. Київ, вул. Якуба Коласа, 10 . Дана ділянка проїзної частини є прямою, асфальтобетонною, мокрою, чистою, з нанесеною розміткою пішохідного переходу, з наявними дорожніми знаками, в тому числі «Пішохідний перехід», освітленою. На ділянці відсутні об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч, також не виявлено слідів, що свідчать про переміщення об`єктів (транспортних засобів, трупів, уламків) на місці пригоди після ДТП. На місці виявлено транспортний засіб - автомобіль «Форд мондео», д.н.з. НОМЕР_1 з пошкодженнями капота та вітрового скла. Наведене підтверджується фотоматеріалами до протоколу огляду місця події від 11.12.2022, які були отримані слідчим в порядку ст. 93 КПК України від відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві, схемою місця ДТП. Автомобіль було поміщено на майданчик тимчасового тримання ТЗ (а.с. 77-96);

- протокол додаткового огляду автомобіля «Форд мондео», д.н.з. НОМЕР_1 від 08.02.2023 за участі ОСОБА_3 , в ході якого виявлено деформацію капота в передній частині, дещо правіше у вигляді значної вм`ятини, причому решітка радіатора, бампер та номерний знак не пошкоджені. Також було виявлено значне пошкодження лобового скла з епіцентром дещо правіше з деформацією у вигляді вм`ятини всередину салону. В салоні, на торпеді присутні частини битого скла, на стальних (штампованих) колісних дисках встановлені зимові шини, які відповідають вимогам ПДР України (а.с. 97-102);

- висновок експерта від 17.03.2023 № 042-126-2023, згідно якого ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: а) закрита травма лівого стегна: перелом великого вертлюга лівої стегнової кістки (зі зміщенням), б) закрита травма правої гомілки: уламковий перелом верхньої третини діалізу правої великогомілкової кістки (зі зміщенням уламків); уламковий перелом головки правої малогомілкової кістки (зі зміщенням), в) синець та садно (без опису морфології) у лобній ділянці голови справа; множинні садна (без опису морфології) тіла, які в сукупності відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості;

- висновок експерта від 14.03.2023 № СЕ-19/111-23/12053-ІТ, згідно якого в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Форд мондео», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.2; 18.1 ПДР України. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_6 в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди спеціальних знань в галузі судової автотехніки не потрібно, вони (дії) можуть бути оцінені органами досудового розслідування самостійно, відповідно до вимог розділу 4 чинних ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Форд мондео», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР України не вбачається, а вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 ПДР України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Форд мондео», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 з моменту виходу пішохода на пішохідний перехід мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом застосування екстренного гальмування, тобто мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання пункту 18.1 ПДР України.

- висновок експерта від 14.02.2023 № СЕ-19/111-22/56533-ІТ, згідно якого на момент огляду автомобіля «Форд мондео», д.н.з. НОМЕР_1 гальмівна система та система рульового керування знаходяться в працездатному стані.

Суд ставиться критично до посилань сторони захисту про необхідність визнання всіх доказів неналежними та недопустимими з огляду на те, що постанова про призначення групи слідчих від 12.12.2022 не підписана начальником СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , оскільки дана позиція спростовується матеріалами справи. Так, прокурором надано суду оригінал даної постанови, яка належним чином оформлена і підписана начальником СВ, а також витяг з ЄРДР про призначення слідчих в даному кримінальному провадженні та доручення начальника відділення Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 12.12.2022 слідчому ОСОБА_11 проводити досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003479.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з оригіналами матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, копій з них не робив (як він зазначив на питання суду), протягом року судового розгляду на дані обставини не посилався, зауважень, клопотань при ознайомленні не заявляв, що підтверджується протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 24.03.2023, а походження копії постанови без підпису залишилось не встановленим.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст.286 КК України вірна, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обставин, які пом`якшують та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , в судовому засіданні не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесено до категорії нетяжких злочинів, необережну форму вини та наслідки вчиненого діяння, ставлення до скоєного і його наслідків, а саме: повна байдужість до того, що він збив на пішохідному переході людину, яку прооперували із вживлянням імплантів, внаслідок чого потерпілий став інвалідом.

Також, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має сім`ю, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

За таких обставин суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.286 КК України строком на 2 роки.

Стосовно додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд ураховує обставини кримінального правопорушення, а саме: на рівній світлій дорозі ОСОБА_3 не помітив пішохода (дорослу людину), при тому що перехрестя обладнано відповідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою, які видно здалеку, містить два пішохідних переходи, один з яких водій вже проїхав, а скоїв ДТП на другому. До того ж, ОСОБА_3 вину не визнав, вказав, що ДТП сталось через неуважність пішохода ОСОБА_6 , тобто обвинувачений не бажає усвідомити, що водій керує транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки, а отже, зобов`язаний надвідповідально ставитись до такого виду діяльності. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення обвинуваченого права керування транспортним засобом на строк 3 роки. На думку суду, призначення такого виду додаткового покарання на максимальний строк, в даному випадку є конче необхідним, адже манера керування автомобілем водія ОСОБА_3 є небезпечною для оточуючих.

Саме таке остаточне покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, з урахуванням конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про можливість застосувати ст.75 КК України, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання. Судом не встановлено обставин керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або інших обставин, які могли б бути перешкодою для застосування ст. 75 КК України.

Суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експертів у сумі 7202,72 грн.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а саме: автомобіль «Форд мондео», д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_3 слід залишити останньому за належністю.

До початку судового розгляду ОСОБА_6 заявив цивільний позов до ОСОБА_3 , ПАТ НАСК "Оранта" про відшкодування шкоди.

Так, ОСОБА_6 просить стягнути з ПАТ НАСК "Оранта" 41350 грн матеріальної шкоди і з ОСОБА_3 250000 моральної шкоди та витрати на правову допомогу в розмірі 25000 грн.

ОСОБА_3 проти цивільного позову заперечував так як його вини у вчиненні кримінального правопорушення немає.

ПАТ НАСК "Оранта" направили до суду відзив, в якому проти цивільного позову заперечували, оскільки цивільний позивач не надав доказів витрат на суму 41350 грн.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За вимогами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого здоров`ю потерпілого ОСОБА_6 заподіяно шкоду в розмірі 41350 грн, яка підтверджена документально квитанцією про сплату даної суми.

Ураховуючи, що на момент вчинення злочину, цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ НАСК "Оранта", матеріальна шкода підлягає стягненню з даної страхової компанії на користь потерпілого відповідно до вимог ст.ст. 23, 24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд вважає доведеним, що у зв`язку із ушкодженням здоров`я ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, необхідності оперативного втручання та подальшої реабілітації, і, як наслідок, - неможливість продовження активного громадського життя, а тому моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого в розмірі, заявленому потерпілим.

За ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Оскільки витрати на правову допомогу потерпілим документально не підтверджено, в цій частині вимог суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 витрати на залучення експертів у розмірі 7202 (сім тисяч двісті дві) грн. 72 (сімдесят дві) коп. на користь держави.

Речові докази по справі - автомобіль «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 - залишити останньому за належністю.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_6 41350 грн матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 250000 грн моральної шкоди.

В задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1