12.09.2024
Справа № 642/5200/24
Провадження № 1-кс/642/2955/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001443 від 21.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10.09.2024 на адресу суду поштою надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 05.09.2024, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - камеру відеоспостереження чорного кольору з електричними дротами з надписом «IP CAMERA V16»; - флеш накопичувач в пластиковому корпусі з надписом 64 Gb micro sd Mirand; - флеш - накопичувач в металевому корпусі з надписом ТМ «Мі»; - флеш накопичувач в металевому корпусі ТМ «Bliksem»; - мобільний телефон ТМ «Samsung galaxy A23» s|n R58TC0HT2CT з сім картками з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; - мобільний телефон ТМ «Xiaomi MiA2Lite» з сім картою НОМЕР_3 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користування, оскільки вказані предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001443 від 21.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 21.09.2023 до чергової частини ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області із заявою звернулася ОСОБА_5 про те, що вона просить правоохоронні органи вжити заходів до чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , який замається розповсюдженням (збутом) наркотичних засобів.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила наступне, що у неї є знайомий, якого звати ОСОБА_6 із яким вона познайомилась влітку 2023 року.

Під час розмови ОСОБА_6 розповів ОСОБА_5 про те, що він займається розповсюдженням наркотичних засобів «Солі», і що у нього завжди, якщо це буде потрібно ОСОБА_5 , то можна придбати наркотичні засоби і при цьому для зручності ОСОБА_6 надав ОСОБА_5 свій номер мобільного телефону.

Також ОСОБА_5 пояснила, що оскільки чоловік у якого вона купувала наркотичні засоби виїхав з Харківської області, то вона стала купувати наркотичні засоби у ОСОБА_6 для особистого вживання. Зустрічі між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відбувалися неподалік «Південного вокзалу», а саме на автомобільній зупинці та біля не працюючого приміщення «Мак Дональдса» в Холодногірському районі м. Харкова.

На виконання доручення слідчого згідно ст. 40 КПК України до СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт о/у СКП ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про те, що під час виконання доручення та проведення оперативних (розшукових) слідчих дій було встановлено особу чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , який займається незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин, саме ним виявився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так під час документування злочинної діяльності ОСОБА_8 пов`язаної з розповсюдженням (збутом) наркотичного засобу та проведення оперативно розшукових заходів співробітниками Управління Служби безпеки України в Харківській області було встановлено ряд злочинних зв`язків, які пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Тісним злочинним зв`язком фігуранта являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , уродженець м. Харкова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 30.09.2009 року, який безпосередньо купує у ОСОБА_8 психотропні засоби та наркотичні речовини, які у подальшому незаконно зберігає за місцем свого мешкання.

05.09.2024 в період часу з 10.44 год. по 13.48 год. за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 02.09.2024 в ході якого було виявлено та вилучено наступне: камеру відеоспостереження чорного кольору з електричними дротами з надписом «IP CAMERA V16», флеш накопичувач в пластиковому корпусі з надписом 64 Gb micro sd Mirand, флеш - накопичувач в металевому корпусі з надписом ТМ «Мі», флеш накопичувач в металевому корпусі ТМ «Bliksem», фрагмент полімерної пляшки з нашаруванням речовини на горловині коричневого кольору, три скляні пляшки з двома піпетками з нашаруванням речовини коричневого кольору, три медичних шприца з рідиною жовтого кольору, фрагмент паперу з речовиною коричневого кольору, три зіп пакети з нашаруванням речовини коричневого кольору, два зіп пакети з речовиною рослинного походження, полімерну пляшку (баночку) з речовиною рослинного походження, металевий прилад «Гріндер» з нашаруванням речовини рослинного походження, скляну колбу (баночку) з речовиною рослинного походження, три металевих предмети (наперстки) обмотаних ізоляційною стрічкою з нашаруванням речовини коричневого кольору, один кущ рослини зовні схожої на кущ рослини роду «конопля, мобільний телефон ТМ «Samsung galaxy A23» s|n R58TC0HT2CT з сім картками з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , мобільний телефон ТМ «Xiaomi MiA2Lite» з сім картою НОМЕР_3 .

У зв`язку з необхідністю проведення експертиз, детальних оглядів вилучених речових доказів та проведення НС(р)Д потрібно накласти арешт, зокрема згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Крім того, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Також відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди тощо.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.ч.4, 6, 9-11 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п.1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

У випадку, передбаченому п.4 ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на викладене, на даний час виникла необхідність накласти арешт на камеру відеоспостереження чорного кольору з електричними дротами з надписом «IP CAMERA V16», флеш накопичувач в пластиковому корпусі з надписом 64 Gb micro sd Mirand, флеш - накопичувач в металевому корпусі з надписом ТМ «Мі», флеш накопичувач в металевому корпусі ТМ «Bliksem», мобільний телефон ТМ «Samsung galaxy A23» s|n R58TC0HT2CT з сім картками з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , мобільний телефон ТМ «Xiaomi MiA2Lite» з сім картою НОМЕР_3 , які було вилучено 05.09.2024 в період часу з 10 год. 44 хв. по 13 год. 48 хв., в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказані предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, виникає необхідність накласти на нього арешт, шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаним майном.

Слідчий у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, проти задоволення клопотання про арешт майна не заперечує, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочинів, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001443 від 21.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 05.09.2024, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- камеру відеоспостереження чорного кольору з електричними дротами з надписом «IP CAMERA V16»; - флеш накопичувач в пластиковому корпусі з надписом 64 Gb micro sd Mirand; - флеш - накопичувач в металевому корпусі з надписом ТМ «Мі»; - флеш накопичувач в металевому корпусі ТМ «Bliksem»; - мобільний телефон ТМ «Samsung galaxy A23» s|n R58TC0HT2CT з сім картками з номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; - мобільний телефон ТМ «Xiaomi MiA2Lite» з сім картою НОМЕР_3 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користування, оскільки вказані предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити старшому слідчому СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1