У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2024 Справа №607/18332/24 Провадження №1-кс/607/4957/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 від 22.08.2024, про скасування арешту,

за участю: адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000202 від 26.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про скасування арешту із майна, а саме із грошових коштів в сумі 2900 доларів США, який був накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2024 №607/1324/24 та повернення вилучених коштів ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

В обґрунтування поданого клопотання представник заявників зазначає, що під час проведення обшуку булии вилучені грошові кошти в сумі 2900 доларів США, які не є власністю ОСОБА_9 , не є предметом кримінального правопорушення, не відповідають критеріям речових доказів, а є власністю ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , які ними зберігалися і отримані із за кордону. Тому, слідчим передчасно віднесені грошові кошти до речових доказів і необґрунтовано, безпідставно накладено арешт, чим порушується право власності.

Прокурор відносно клопотання заперечує, оскільки грошові кошти були віднайдені та вилучені по місцю проживання ОСОБА_9 , який причетний до вчинення кримінального правопорушення з метою збереження речових доказів та предмету конфіскації, оскільки санкція статті передбачає конфіскацію майна. Заявниками не доведено належність їм коштів в сумі 2900 доларів США, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2024 №607/13241/24 в рамках кримінального провадження №0000202 від 26.04.2024 за підозрою, зокрема, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за наслідками проведеного по місцю проживання ОСОБА_9 обшуку були вилучені грошові кошти в сумі 2900 грн. та з метою збереження речових доказів був накладений арешт на вказану суму коштів та збереження предмету конфіскації.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчим суддею враховано заперечення прокурора щодо скасування арешту на зазначене майно у зв`язку із тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000202 від 26.04.2024 ще не завершено, грошові кошти в сумі 2900 доларів США, які вилучені по місцю проживання підозрюваного є речовими доказами, за твердженням органу досудового розслідування грошові кошти використовувалися при вчиненні злочину, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, підлягають збереженню як предмету конфіскації по ч. 3 ст. 332 КК України при призначенні відповідного покарання, не доведення належності вилучених коштів іншим особам, зокрема ОСОБА_3 і ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172-174, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1