Справа № 686/5983/24
Провадження № 1-кс/686/5801/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_2 про вирішення долі речових доказів, у кримінальному провадженні № 0000107,

встановив:

Прокурор Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_2 , за допомогою поштового зв`язку, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити, у кримінальному провадженні №0000107, долю речових доказів: особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, масою (в перерахунку на висушену речовину) 1,56 г; саморобного пристрою - люльки і пакета з синтетичного матеріалу, з нашаруванням особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу, масою (в перерахунку на суху речовину) 0,013 г, обіг яких заборонено, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Хмельницькій області, по вул.Грушевського, 98, у м.Хмельницькому.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до наступних висновків.

Згідно з п.4 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; 4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Відповідно до ч.7 ст.100 КПК України, у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю); 2) гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються; 3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; 4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання; 5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; 6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються; 6-1) майно (грошові кошти або інше майно, а також доходи від них) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно; 7) документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Зі змісту ч.ч.1, 2 ст.171 КПК України, вбачається, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, і до такого клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам КПК України, подане прокурором клопотання не відповідає. Так, у клопотанні прокурор, саме у рамках закритого кримінального провадження №0000107, не зазначаючи у прохальній частині свого клопотання, яким саме чином він просить вирішити долю речових доказів (передати відповідним установам чи знищити, в тому числі й за згодою власника), просить вирішити долю: особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, масою (в перерахунку на висушену речовину) 1,56 г; саморобного пристрою - люльки і пакета з синтетичного матеріалу, з нашаруванням особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу, масою (в перерахунку на суху речовину) 0,013 г, які фактично є речовими доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, долучені до клопотання прокурором витяг з ЄРДР та постанова старшого дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 29.03.2024 р. вказують на те, що кримінальне провадження № 0000107 у вказаний день було закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 КК України. Також, в означеній постанові дізнавачем прийнято рішення про направлення копії постанови про закриття кримінального провадження начальнику ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44 КУпАП.

Сам прокурор у клопотанні зазначає, що 29.03.2024 р. старшим дізнавачем СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області було направлено копії матеріалів кримінального провадження №0000107 та постанови про закриття цього кримінального провадження до ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності. За результатами розгляду вказаних матеріалів, 30.03.2024 р. поліцейським ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, при цьому вказаним поліцейським не було вирішено питання щодо речових доказів. На підтвердження вказаних обставин, прокурором, окрім інших документів, було долучено копію постанови серії ЕГА №1381049 від 30.03.2024 р., якою ОСОБА_4 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, дійсно було притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку із зберіганням останнім особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, загальною масою 1,56 г. Отже, з урахуванням зазначених обставин, доля тих речових доказів, про які йдеться у клопотанні прокурора, мала би бути вирішена, у відповідності до ст.283 КУпАП, під час винесення поліцейським ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, що не позбавляє вказаного поліцейського, в порядку ст.304 КУпАП, вирішити питання про вилучені у ОСОБА_4 предмети, які, з урахуванням зазначених обставин, є речовими доказами саме у справі про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини позбавляють можливості суд, яким не ухвалювалось судове рішення, яким б закінчувалось кримінальне провадження або яким би вирішувалось питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, вирішувати у закритому кримінальному провадженні питання долі тих речових доказів, доля яких мала бути вирішена під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання повернення клопотання про вирішення долі речових доказів, а також клопотання про надання дозволу на знищення речових доказів, з яким в даному випадку звернувся прокурор.

Разом з тим, у ч.ч.7,9 ст.100 КПК України визначено, що питання долі речових доказів вирішуються у порядку, передбаченому, зокрема, й ст.ст.171-173 КПК України.

Згідно з ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, ч.3 ст.172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК, повертає це клопотання прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вказані норми закону та зазначені вище обставини, вважаю за необхідне подане клопотання повернути прокурору, який це клопотання подав.

Керуючись ст.ст.9, 100, 171, 172 КПК України, суддя -

постановив:

Клопотання прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_2 про вирішення долі речових доказів, у кримінальному провадженні № 0000107, - повернути ініціатору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя