Справа № 953/5880/24
н/п 1-кс/953/8546/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2024 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження №0000963 від 14.06.2024 за ч.1 ст.115 КК України, -

встановив:

21 листопада 2024 року ОСОБА_2 (далі: заявник) звернулась до суду зі скаргою про закриття кримінального провадження №0000963 від 14.06.2024 за ч.1 ст.115 КК України посилаючись на те, що слідчий повторно 30.08.2024 закрив кримінальне провадження не розглянувши її клопотання від 30.04.2024. Одночасно зазначила, що лист №22774/119-24/03-2024 від 06.09.2024 з якого вона дізналась про закриття кримінального провадження отриманий нею 23.09.2024 та просила суд поновити строк на подання скарги у зв`язку воєнними діями у м. Харкові.

Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного:

Відповідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а згідно ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватись у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Недотримання встановлених законом процесуальних строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга на рішення дії, чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, й особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не зайде підстав для його поновлення.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судових розгляд.

Водночас, поновлення процесуального строку без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.

Як вбачається з листа №22774/119-24/03-2024 від 06.09.2024, у провадженні ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження №№0000963 від 14.06.2024 за ч.1 ст.115 КК України, яке 30.08.2024 постановою слідчого закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Заявник зазначає, що про закриття вищезазначеного кримінального провадження вона дізналась 23.09.2024 з листа №22774/119-24/03-2024 від 06.09.2024.

Разом з тим, об`єктивних, непереборних, поважних обставин через які заявник не мала реальної змоги вчасно подати скаргу до суду у строки встановлені ч.1 ст.303 КПК України, у скарзі не наведено.

Звертаючись до суду зі скаргою через 17 днів з моменту, коли Заявник за її словами, дізналась про закриття кримінального провадження №0000963, посилалась на воєнні дії у м. Харкові, що є непереборними.

Водночас слід зазначити, що протягом вказаного часу на території м. Харкова воєнні дії не ведуться, а пошта та суди працюють в штатному режимі.

При тому стала судова практика Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду скеровує учасників кримінального провадження на те, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 23, 84, 85, 92, 303, 304, 309, 369 - 372 КПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження №0000963 від 14.06.2024 за ч.1 ст.115 КК України, - повернути заявнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення, а особами, відсутніми при проголошенні ухвали, в той же строк з моменту отримання ї копії.

Суддя ОСОБА_1