НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6978/24
Провадження № 1-кп/0182/1208/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 за №0000353 по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карло-Маркос, Єнакієвського району, Донецької області, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за таких обставин.

25.10.2024 р. о 18 год.58 хв. ОСОБА_2 знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_3 , де у нього виник кримінально-протиправний умисел направлений на проникнення на територію вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_3 .

З метою реалізації свого кримінально-протиправного умислу, ОСОБА_2 близько 19.00 год. цього ж дня, перебуваючи в тому самому місці, в порушення ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла ( чи іншого володіння особи), статті 12 «Загальної декларації прав людини» та статті 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу ОСОБА_4 , а також осіб, які мають право проживати за казаною адресою на законних підставах,

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Ухвалою суду від 22.11.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 за №0000353 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В направленому обвинувальному акті прокурором ОСОБА_5 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.13-14). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Потерпілою ОСОБА_4 надано також письмову заяву, в якій вона погодилась зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначивши, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилась з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с.12).

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює, пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, також не оспорюються потерпілим, про що свідчать долучені до обвинувального акта письмові заяви сторін кримінального провадження.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.11.2024, згідно якої гр. ОСОБА_4 повідомила, що 25.10.2024 р. близько 19.00 год. ОСОБА_2 переліз через паркан, чим незаконного проник на територію її домоволодіння за адресою : АДРЕСА_3 (а.п.4). Поясненнями ОСОБА_4 , яка вказала, що з ОСОБА_2 був її співмешканцем в період 3 2020 року по серпень 2024, після того як вони розійшлись ОСОБА_8 забрав усі речі з її будинку. Інколи він їй телефонував, але вона не бажала підтримувати спілкування. Так, 25.10.2024 приблизно 19.00 год. вона сиділа на порозі будинку вона почула, що хтось йде в напрямку будинку, вона посвітила ліхтариком з телефону і побачила ОСОБА_9 , який пройшов поз неї мовчки, вона зробила йому зауваження однак він не відреагував, підійшов до паркану та переліз через нього за територію двору. (а.п.14-15). Поясненнями свідка ОСОБА_10 , який вказав, що 25.10.2024 р. приблизно о 19.00 год. він повертався додому, де проходячи біля домоволодіння його знайомої ОСОБА_11 , побачив, що якийсь чоловік переліз через паркан у її двір. Він одразу ж крикнув йому «Куди лізеш?», але чоловік перескочивши через паркан побіг в сторону будинку, на його крик чоловік озирнувся, він був схожий на колишнього хлопця ОСОБА_11 і як йому відомо вони з серпня 2024 року спільно не проживають. Коли він трохи відійшов буд даного домоволодіння йому зателефонувала ОСОБА_12 і повідомила, що колишній залі до неї у двір та після вистрибнув через паркан біля калитки. (а.п.40-41). Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеними за участю свідка ОСОБА_10 , який вказав на особу на фото під №3, тобто саме на ОСОБА_9 як особу, яка проникла на територію домоволодіння ОСОБА_4 (а.42-45).

Встановлені органом досудового розслідування обставини учасниками судового провадження не оспорюються.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації на тимчасово окупованій території, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до ст.. 89 КК України раніше не судимий (а.п.55-56).

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді мінімального штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1