Справа № 346/4021/24
Провадження № 1-кс/346/718/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000524 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.07.2024 близько 04:30 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , в період дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, та продовженого з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3684-IX від 08.05.2024, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, перебуваючи в м. Коломия по вул. Котляревського, через відчинене вікно проникнув до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 три удари кулаком руки в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на землю, після чого ОСОБА_5 відкрито викрав грошові кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень, які знаходились в гаманці на столі та належать ОСОБА_7 та вибіг із приміщення квартири.

Після чого ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 2 000 (дві тисячі) гривень.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дрогобич, Львівської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, згідно ст. 89 КК України не судимий, депутатом не являється.

20.07.2024 о 06:49 год ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

20.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджуються протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також іншими зібраними у провадженні доказами.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 4 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 має слабкі соціальні зв`язки, ніде не працює, підозрюється у вчиненні злочину проти власності, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 186 КК України, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому відоме місце його проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що підозрюваний раніше був засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, покарання відбув.

Враховуючи вищенаведені ризики, та беручи до уваги слабкі соціальні зв`язки підозрюваного обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не являється за можливе.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки останній вчинив злочин, проти власності поєднаний з насильством, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому, як тільки ОСОБА_5 буде звільнено з під-варти, останній одразу ж вчинить спробу втечі, враховуючи той факт, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень, та усвідомлює, що обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке, відповідно до ч. 4 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Окрім цього, для запобігання вищевказаним ризикам, необхідно врахувати суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

Просять, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, без права внесення застави так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності поєднаному з насильством в умовах воєнного стану, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв язки ( не працює, не одружений , на утриманні нікого немає).

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просили задовольнити та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення даного клопотання, вважають за можливе обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

20 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину» про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя зауважує, що документи, які додано до клопотання, свідчать про те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, які містяться у матеріалах справи: у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.07.2024, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20.07.2024, протоколі пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2024, протоколі допиту підозрюваного від 20.07.2024, протоколі огляду місця події від 20.07.2024р., постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 20.07.2024р.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1,3,5 ст. 177 КПК України: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Зокрема слід врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_5 має слабкі соціальні зв`язки, ніде не працює, не одружений, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 186 КК України, усвідомлюючи тяжкість покарання в умовах воєнного стану, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому відоме місце його проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що підозрюваний раніше був засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, покарання відбув.

Зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованого злочину, дані про особу ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, дають підстави вважати, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та дієвості кримінального провадження.

В ході розгляду клопотання стороною захисту не спростовано існування ризиків, на які покликається слідчий у поданому клопотанні, і слідчий суддя вважає такі ризики наявними.

Всі доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді вважати доведеним відсутність встановлених ризиків, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_5 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, його характер, щодо підозрюваного неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, що належить до категорії тяжких злочинів із застосуванням насильства, максимальне покарання згідно санкції статті позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Вказана обставина враховується слідчим суддею при вирішенні питання щодо можливості не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відтак, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, наслідки злочину, вважаю за необхідне не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 , існування ризиків, які можуть перешкодити встановленню істини в даному кримінальному провадженні, відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження на даному його етапі.

На підставі наведеного та ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк, що не може перевищувати 60 днів - по 17 вересня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з часу фактичого затримання - 20 липня 2024 року о 06:49 год.

Підозрюваного ОСОБА_5 утримувати під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 22.07.2024 року о 16.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1