Провадження № 1-кс/442/1961/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

в с т а н о в и л а:

Старший слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду у межах кримінального провадження №0001226, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.12.2024 до Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 про те, що 03.12.2024 близько 14 год.00 хв. невстановлена особа, перебуваючи поблизу бару "Арт-клуб 82100", що на площі Ринок, 23 у м. Дрогобичі Львівської області, в умовах воєнного стану, відкрито, із застосуванням погроз фізичною розправою, заволоділа його мобільним телефоном марки "Motorola XT 2421-5" moto go4 imei: НОМЕР_1 в силіконовому чохлі, чим заподіяла йому матеріальну шкоду на суму 4000 гривень.

05.12.2024 у приміщенні кімнати проведення слідчих дій Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області на вул. 22 Січня, 30 у м. Дрогобичі Львівської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав мобільний телефон марки «Motorola XT 2421-5» moto go 4 imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 та силіконовий безбарвний чохол, без маркування. Як пояснив ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон йому дав його товариш ОСОБА_7 , який до того 03.12.2024 відібрав його у незнайомого чоловіка біля бару «Арт-клуб 82100» на площі Ринок у м. Дрогобичі Львівської області.

З метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучене майно, яке є доказом кримінального правопорушення, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Слідча у судове засідання не з`явилася, просила розглянути клопотання без її та прокурора участі.

Неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу наступного висновку.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 04.12.2024 зареєстровано кримінальне провадження №0001226, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України, слідчі, які здійснюють досудове розслідування ОСОБА_3 , прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

З протоколу огляду предмета від 05.12.2024 вбачається, що вилучено речі, на які слідчий просить накласти арешт.

Постановою старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 від 05.12.2024 визнано речовими доказами майно,вилучене під час огляду предметів від 05.12.2024, а саме: мобільний телефон марки «Motorola XT 2421-5» moto go 4 imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 та силіконовий безбарвний чохол, без маркування.

Положеннями статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим доведено правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також те, що накладення арешту на зазначене у клопотанні майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вказаного кримінального правопорушення. Відтак, з метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Motorola XT 2421-5» moto go 4 imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 та силіконовий безбарвний чохол, без маркування, що належать ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали надіслати, у відповідності до ч. 7 ст. 173 КПК України, дізнавачу, прокурору не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1