Справа № 458/479/24
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

23.07.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої особи ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника обвинуваченої: ОСОБА_6

цивільного відповідача ОСОБА_7 , ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акту в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 11.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

встановив:

У провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 11.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 14.05.2024 призначено підготовче засідання з розгляду цього кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні 23.07.2024 захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 підтримав подане до суду 17.06.2024 клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Так захисник вважає, що обвинувальний акт не містить формулювання висунутого обвинувачення, а лише викладені слідчим обставини, які слідчий вважав за доцільне викласти за результатами досудового розслідування та правову кваліфікацію з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність. Формулювання обвинувачення не містить посилання на такі обставини як подія злочину, форму вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням. Обвинувальний акт не містить посилання на мотив вчинення кримінального правопорушення. Зі змісту обвинувального акту видно, що обвинувачена ОСОБА_5 не є і не може бути суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, так як вона не є службовою особою. Крім цього, прокурором не застосовано вимоги за п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, не зрозумілим залишається визнання потерпілою особою та цивільним позивачем Боринську селищну раду Самбірського району Львівської області. Просив клопотання задоволити.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання про повернення обвинувального акта.

Представник потерпілої особи - Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта.

Цивільний відповідач ОСОБА_7 підтримав клопотання про повернення обвинувального акта.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні подав письмові заперечення проти клопотання. Зазначив, що твердження сторони захисту про те, що обвинувальний акт не містить посилання на форму вини і мотив вчинення кримінального правопорушення є надуманими, оскільки форма вини вказана в обвинувальному акті у вигляді недбалості, яка є видом необережності згідно зі ст. 23 КК України, яка відповідно до ст. 25 КК України поділяється на самовпевненість та недбалість. Мотив вчинення кримінального правопорушення властивий лише умисним злочинам, оскільки в таких випадках особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, яке викликано його внутрішнім спонуканням. При вчиненні необережних злочинів має місце не мотив злочину, а мотивація поведінки, у давному випадку - через несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, і про це вказано в обвинувальному акті.

Доводи сторони захисту щодо відсутності в обвинувальному акті формулювання висунотого ОСОБА_5 обвинувачення, події злоину, на думку прокурора ОСОБА_3 , не відповідають дійсності. Обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення та відповідно викладено короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, описано подію злочину. Вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення, вказано в обвинувальному акті, виходячи з вартості переданої на підставі Акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 20.12.2018, у власність земельної ділянки площею 0,1420 га вартістю 138 800,00 гривень, яка у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим завдано істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам.

При цьому, конкретизовано шкоду, яка завдана кримінальним правопорушенням Боринській селищній раді Самбірського району, та в обвинувальному акті вказано «внаслідок чого із земель комунальної власності неправомірно вилучено земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0008, площею 0,1420 га, вартістю 138 800,00 гривень».

Щодо того, чи ОСОБА_5 є, чи може бути суб`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, на що вказує сторона захисту, то прокурор зазначив, що така обставина підлягає встановленню та доказуванню під час проведення судового слідства, не має відношення до вимог ст.291 КПК України, відповідно не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Також прокурор вказав, що питання щодо застосування строків давності в цьому кримінальному провадженні невирішувалось, оскільки обвинувальний акт затверджений прокурором 11.05.2024, а строки давності у цьому провадженні закінчилися лише 19.06.2024 (дата державної реєстрації права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку - 19.06.2019).

З урахування викладеного, прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 від 17.06.2024 про повернення обвинувального акту.

Заслухавши доводи та заперечення учасників судового провадження, вирішуючи клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта, суд дійшов такого висновку.

Як зазначено у п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту встановлені в ст. 291 КПК України.

Зокрема, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Перевіривши обвинувальний акт в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 11.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, суд дійшов висновку, що такий відповідає вказаним вище вимогам ст. 291 КПК України.

Зокрема, виходячи з доводів сторони захисту щодо недоліків обвинувального акта, суд зазначає таке.

Як видно з обвинувального акту в цьому кримінальному провадження такий містить посилання на форму вини, яка вказана у вигляді недбалості, яка є видом необережності (ст. 23, 25 КК України).

При цьому, в обвинувальному акті прокурор вказав про мотивацію поведінки обвинуваченої, з урахування необережної форми вини - несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків.

Отже, доводи сторони захисту в цій частині суд вважає безпідставними.

Щодо невідповідності, на думку сторони захисту, обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, оскільки такий не містить формулювання висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, викладу події злочину, не конкретизовано завдану шкоду та її розмір, то суд відхяляє такі як безпідставні.

Так, у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.01.2024 у справі № 683/694/20 зазначено, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

В обвинувальному акті в цьому кримінальному зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні службової недбалості, тобто у неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотну шкоду державним інтересам, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.367 КК України.

При цьому, описано подію кримінального правопорушення за версією сторони обвинувачення.

Також, в обвинувальному акті вказано - «внаслідок чого із земель комунальної власності неправомірно вилучено земельну ділянку з кадастровим номером :01:013:0008, площею 0,1420 га, вартістю 138 800,00 гривень», тобто є відомості про вид та розмір шкоди, а також кому вона заподіяна.

Отже, відповідно до вимог п. 5, п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, вказано вид та розмір завданої шкоди.

Щодо доводів сторони захисту, що з даних обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 не є і не може бути суб`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України так як не є, в її розумінні, службовою особою», то суд такі не бере до уваги, оскільки така обставина підлягає встановленню та доказуванню під час проведення судового розгляду та не має відношення до вимог ст.291 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що на підготовчому засіданні суд не вправі перевіряти правильність обраної кваліфікації, наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується особі (їх повноту), оскільки законодавець не наділяє суд на цьому етапі повноваженнями оцінювати процесуальне рішення прокурора про закінчення досудового розслідування в частині достатності доказів та повноти формулювання офіційної версії обвинувачення.

Здійснення у ході підготовчого судового засідання перевірки відповідності обвинувального акта вимогам п. 5 ч.2 ст. 291 КПК передбачає формальне з`ясування наявності в такому рішенні прокурора обов`язкових реквізитів передбачених наведеною статтею Закону, тобто перевіряється дотримання вимог щодо форми, а не змісту обвинувального акту.

Суд погоджується з запереченнями прокурора в частині того, що обвинувальний акт затверджено прокурором 11.05.2024, а строки давності по вказаному провадженні закінчилися лише 19.06.2024 (дата державної реєстрації права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку - 19.06.2019), а тому доводи сторони захисту в цій частині не заслуговують на увагу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 11.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.07.2024.

Суддя ОСОБА_1