Справа № 630/349/24
Провадження № 1-кп/630/26/24
В И Р О К

Іменем України

17 вересня 2024 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області кримінальне провадження № 0000229 від 05.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді викладача відділення ІТ у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий Коледж медицини, економіки та інженерії Міжнародного європейського університету», раніше не судимий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді та виконуючи обов`язки начальника Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області, приблизно 30 листопада 2023 року, більш точного часу та місця не встановлено, в місті Люботин зустрівся із громадянином ОСОБА_6 для обговорення з ним робочих питань.

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 дізнався, що ОСОБА_6 працює фізичною особою-підприємцем та здійснює свою господарську діяльність, пов`язану із столярним виробництвом, виготовленням виробів з деревини та їх перепродажем, у зв`язку з чим потребує для проведення своєї підприємницької діяльності отримання в оренду нежитлового приміщення для виробничих потреб та розміщення у ньому станків і працівників для обробки деревини.

Усвідомлюючи, що виключно до повноважень начальника Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області належить управління майном комунальної власності територіальної громади міста Люботин, яке знаходиться на балансі ВУКГ ЛМР ХО, у ОСОБА_5 в ході вказаної зустрічі виник злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення, а саме на одержання від ОСОБА_6 грошових коштів в якості неправомірної вигоди за можливість останнім отримати для ведення підприємництва нежитлове виробниче приміщення.

На підтвердження свого злочинного наміру ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що на території ВУКГ ЛМР ХО за адресою: АДРЕСА_2 , наявні вільні нежитлові приміщення, а отримати у користування вільне приміщення можливо на підставі договору та за умови щомісячної плати, яку необхідно сплачувати як на розрахунковий рахунок комунального підприємства, так і готівкою особисто йому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання грошових коштів в якості неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , виконуючи свої службові обов`язки, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, при цьому достовірно знаючи, що виключно до його повноважень як начальника належить укладання угод та надання у користування приміщень, які перебувають на балансі Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області, що згідно статуту ВУКГ JIMP ХО як юридична особа має самостійний розрахунковий рахунок, веде бухгалтерський облік, а обігові кошти повинні відображатись у самостійному балансі підприємства, під час особистої зустрічі із ОСОБА_6 , яка відбулась 05.01.2024 близько 14:00 години на території ВУКГ ЛМР ХО за адресою: АДРЕСА_2 , запевнив ОСОБА_6 про необхідність укладення договору відповідального зберігання майна та наголосив про необхідність здійснення обов`язкових щомісячних платежів, як на розрахунковий рахунок комунального підприємства в розмірі 10 000 грн., так і особисто ОСОБА_5 готівкою в розмірі 15 000 грн., за кожен місяць користування нежитловим приміщенням.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди для себе, ОСОБА_5 під час зустрічі 31.01.2024 близько 11:00 у своєму робочому кабінеті начальника ВУКГ ЛМР ХО за адресою: АДРЕСА_2 , надав ОСОБА_6 примірник договору відповідального зберігання майна № 3101/24 та рахунок фактуру № 1 до договору на суму 20 000 грн., які підписані ОСОБА_5 та скріплені печаткою ВУКГ ЛМР ХО, разом із реквізитами комунального підприємства, за якими, як зазначив ОСОБА_5 , потрібно сплатити 20 000 грн. за перший та останній місяць користування нежитловим приміщенням загальною площею 65.8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, на виконання злочинного умислу в ході вказаної зустрічі ОСОБА_5 нагадав ОСОБА_6 про решту коштів в сумі 30 000 грн., які також необхідно надати за перший та останній місяць користування приміщенням, але окремо йому готівкою та дав зрозуміти, що в інший спосіб без надання такої неправомірної вигоди ОСОБА_6 не зможе отримати у користування виробниче приміщення.

ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди для себе, використовуючи своє службове становище начальника ВУКГ ЛМР ХО, усвідомлюючи, що тільки в його повноваження входить право розпоряджатись та можливість управління комунальним майном, яке перебуває на балансі комунального підприємства, а також що підприємство має власний розрахунковий рахунок, веде бухгалтерський облік, а обігові кошти повинні відображатись у самостійному балансі підприємства, будучи обізнаним з п. 5.3 статуту, згідно якого джерелом формування майна підприємства є, зокрема, доходи одержані від реалізації послуг, а також від інших видів фінансово-господарської діяльності, 02.02.2024 близько 14:00 години під час особистої зустрічі зі ОСОБА_6 в приміщенні свого робочого кабінету, який знаходиться в будівлі Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області, розташованої за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська, 151а, одержав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 30 000 грн. в якості неправомірної вигоди, тобто поза межами бухгалтерського обліку комунального підприємства та всупереч встановленої законодавством процедури, за можливість ОСОБА_6 отримати в користування нежитлове приміщення загальною площею 65,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 для виробничої діяльності та надав ключі від приміщення.

В подальшому, ОСОБА_5 , одержавши від ОСОБА_6 грошові кошти в якості неправомірної вигоди в розмірі 30 000 грн., розуміючи, що лише від його дій та повноважень залежить подальше користування ОСОБА_6 виробничим приміщенням, надалі переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди у вигляді наступного щомісячного платежу в раніше обумовлений спосіб та розмір за подальше безперешкодне користування ОСОБА_6 нежитловим приміщенням, що перебуває на балансі комунального підприємства Люботинської міської ради Харківської області та наголосив ОСОБА_6 про необхідність сплати грошових коштів таким же чином наступного місяця, тим самим завідомо створивши для ОСОБА_6 такі умови, за яких останній без щомісячного надання неправомірної вигоди не зможе здійснювати свою господарську діяльність у отриманому ним нежитловому приміщенні.

Продовжуючи реалізовувати свій раніше сформований злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе, ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище начальника ВУКГ ЛМР ХО, усвідомлюючи, що тільки в його повноваження входить право розпоряджатись та можливість управління комунальним майном, яке перебуває на балансі комунального підприємства, а також що підприємство має власний розрахунковий рахунок, веде бухгалтерський облік, а обігові кошти повинні відображатись у самостійному балансі підприємства, будучи обізнаним з п. 5.3 статуту, згідно якого джерелом формування майна підприємства є, зокрема, доходи одержані від реалізації послуг, а також від інших видів фінансово-господарської діяльності, під час особистої зустрічі зі ОСОБА_6 , яка відбулась 05.03.2024 близько 11:00 години біля будівлі ВУКГ ЛМР ХО за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_6 квитанцію про перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ВУКГ ЛМР НОМЕР_1 в сумі 10 000 грн. як офіційну щомісячну сплату за договором, а також одержав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 15 000 грн. в якості неправомірної вигоди, тобто поза межами бухгалтерського обліку комунального підприємства та всупереч встановленої законодавством процедури за подальше безперешкодне користування ОСОБА_6 нежитловим приміщенням.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище, у вчиненому щиро розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою провів судовий розгляд даної справи, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо всіх її обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що він має вищу освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, одружений та має неповнолітню дитину, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вбачає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 368 КК України, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням адміністративно-господарських чи організаційно-розпорядчих функцій.

Процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів експертизи згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Застава, внесена ОСОБА_8 в якості запобіжного заходу відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2024, підлягає поверненню заставодавцю відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України після набрання вироком законної сили, а відповідний запобіжний захід скасуванню.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377, 394, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням адміністративно-господарських чи організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід у виді застави, застосований ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2024, після набрання даним вироком законної сили скасувати, а заставу у розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати в розмірі 3786 гривень 40 копійок за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/6996-ДД від 15.03.2024 стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази, а саме 75 купюр номіналом 200 гривень із серійними номерами: ЄА0125121; ЗГ7268942; ГЕ7056534; ГЕ8922002; ЕВ2051543; АМ4417596; ДА7269623; ЄИ7867785; БР2427319; ВД7628522; ЄЕ6089185; ЗГ7055331; ДГ2875743; ГЖ4355728; ЕБ0106677; ВД9575260; ДЕ3588625; ЄБ8661178; ЕБ9481209; ЄЕ6700604; ЗГ0787488; ВЗ9716588; ЄИ3715233; ГЖ1418945; ЄД5091651; ЕЄ4389091; ВЄ4785517; ЗГ1098452; ЗА1692723; ВЛ2976644; ЗГ6289497; ЄЕ2371136; ЕЄ5183627; ГЖ3062037; ВД0600573; ГЄ6681621; ЄГ9091941; АМ2733267; БУ1745781; АМ5212453; АМ0703413; ЄЄ5115935; ВЕ7492993; ДБ6603856; ВЖ9348423; ЄГ6525177; ЄГ1134023; ВК1722340; ЄЖ5904173; ВК1722339; ЄЕ1790625; ЕЕ0643028; ЕЄ4443446; ВЕ1719040; ВИ9480633; ВК3213745; ГБ7104687; ГГ7668846; ЗГ5177893; ЕБ9402718; ДГ0450315; ЄГ9863421; АЛ3715692; ДВ3199232; ЄВ5741282; ЕБ9538122; ГЕ2550569; АМ6731004; ЕИ6784652; ДД4833179; АН7473062; ЕА6804492; ЕЄ1119713; ЄБ7419359; ДА7407994, які знаходяться на зберіганні у ХГРУ АТ КБ «Приватбанк», повернути державі в особі Служби безпеки України.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки iPhone 11, чорного кольору в захисному чохлі срібно-чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 із сім-картою з номером мобільного телефону: НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні у СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, конфіскувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1