Провадження № 1-кс/638/2460/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену особу СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області внести до ЄРДР за її заявою та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 17.06.2024 року нею було подано до СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області заяву про злочини, відомості про які не було внесено в порушення вимог ст.214 КПК України та не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано.

Заявник у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про слухання скарги за її відсутністю та просила про її задоволення.

Частина 3 ст. 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу. Водночас, участь особи у розгляді скарги є її правом, а не обов`язком, і вона вільна у використанні цього права відповідно до засади диспозитивності (ч. 1 ст. 26 КПК України). Кримінальний процесуальний закон не пов`язує можливість захисту прав особи з її безпосередньою участю у судовому засіданні, а тому неприбуття скаржника у судове засідання не є перешкодою для розгляду його скарги по суті.

Уповноважена особа СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлена судом своєчасно та належним чином.

У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши зміст скарги ОСОБА_3 додані до неї матеріали та заяву про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинуваченим або засудженим, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зокрема, частиною 1 статті 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог, передбачених частиною 1 статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з цим вимоги частини 1 статті 214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Однак, про результати розгляду заяви необхідно повідомляти заявника.

Так заявником жодної відповіді за наслідками розгляду її заяви про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 124, частини 1 статті 189 КК України від 17.06.2024 до теперішнього часу від СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області вона не отримувала.

При цьому, будь-яких доказів про повідомлення заявника про прийняті слідчим рішення за наслідками перевірки її заяви від 17.06.2024 року та надання їй відповіді, суду не надано.

Враховуючи, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені виключно слідчий, дізнавач, прокурор, суд вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_3 від 17.06.2024 року про вчинення кримінального правопорушення та надати заявнику відповідь відповідно до вимог кримінально процесуального законодавства.

У зв`язку із наведеним, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 17.06.2024 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену службову особу СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 17.06.2024 року та надати заявнику відповідь.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: