ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні надані матеріали справи у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001125 від 20.09.2024 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 вересня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Тисовець, Чернівецького району, Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» на строк до 28 листопада 2024 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу обравши підозрюваному ОСОБА_7 інший, менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 152 КК України виключно виходячи з показань потерпілої малолітньої дитини його

ЄУНСС: 727/10547/24 Слідчий суддя: ОСОБА_9

Номер провадження: 11-сс/822/294/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

доньки, будь-які інші докази того, що саме підзахисним здійснені інкриміновані йому кримінальні правопорушення, відсутні, а тому вважає, що підозра, є необґрунтованою.

Стверджує, що районний суд не перевіривши клопотання слідчого в частині наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належним чином не мотивувавши своє рішення, зазначив в ухвалі про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на малолітню потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважає, що окрім того, що ОСОБА_7 , оголошено підозру у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 152 КК України, більше ніяких доказів щодо можливого порушення забезпечення виконання останньою процесуальних обов`язків, суду надані не були, які вищезазначені, а тому суд при розгляді клопотання повинен був врахувати всі викладені в ході розгляду клопотання доводи та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

При цьому зазначає, що його підзахисний має постійне місце проживання, на даний час не є судимою особою, утримує дружину та трьох малолітніх дітей, матеріальна шкода не завдана, вина не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами,

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Також не надходила на адресу апеляційного суду і особиста заява від підозрюваного ОСОБА_7 , про бажання бути присутнім при апеляційному розгляді апеляційної скарги його захисника.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, посилаючись на обставини в ній зазначені, прокурора ОСОБА_10 , яка просила ухвалу районного суду, як законну залишити без змін, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органи досудового слідства підозрюють ОСОБА_7 , у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 152 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк: - від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого; - п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, а в матеріалах справи є достатньо доказів для його обґрунтованої підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

При цьому з оскаржуваної ухвали судовою колегією апеляційного суду було встановлено, що слідчий суддя дослідив клопотання слідчого, погоджене прокурором, і матеріали, які його обґрунтовують, врахував рівень обґрунтованості підозри, доведеність існування ризиків, обставини та наслідки вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим та прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у повній мірі зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо ОСОБА_7 , обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 152 КК України.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 152 КК України, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, під час подальшого досудового розслідування.

Із врахуванням вищенаведеного, та вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя виніс законне та обґрунтоване рішення, обравши ОСОБА_7 , саме такий запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

А тому, на думку колегії суддів, необґрунтованими є посилання апелянта на те, що ухвала слідчого судді є незаконною.

За наведених обставин, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є декларативними та безпідставними.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що долучені до клопотання слідчого докази, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрюваний можливо вчинив інкриміновані йому злочини. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених в клопотанні слідчого, то колегія суддів вважає, що їх наявність доведена матеріалами кримінального провадження.

Також колегією суддів береться до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, вік підозрюваного, стан його здоров`я, відсутність будь яких фізичних чи психічних вад.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на тяжкість кримінально караних діянь у вчиненні яких підозрюється останній, а також обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальні правопорушення, покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту їх не спростовують та жодним доказом в судовому засіданні апеляційної інстанції не підтверджуються.

Із урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про те, що слідчим суддею було вірно враховано усі ці обставини і вірно зроблено висновок про наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та санкцію інкримінованої статті, відсутність альтернативної міри покарання за учинення даних кримінальних правопорушень, відсутність стійких соціально-стримуючих факторів); незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні (оскільки відомостями та іншими обставинами, що підлягають доказуванню, володіє саме малолітня потерпіла, а тому з метою зміни показів на користь підозрюваного він може впливати на останню); вчинити інше кримінальне правопорушення (оскільки підозрюваний вчинив злочини проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, не має постійного джерела доходу); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (оскільки досудове слідство здійснюється не тривалий час та органом досудового розслідування не проведено ще усіх необхідних слідчих (розшукових дій).

Твердження апелянта про те, що висновки суду першої інстанції, які викладені судом у рішенні, не відповідають обставинам справи і що наведенні слідчим у клопотанні ризики є надуманими, не беруться судом до уваги, оскільки спростовуються вищенаведеним і наданими матеріалами провадження.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що ризиком, у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Наведені вище ризики, на думку колегії суддів, свідчать про те, що будь-які інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть їм запобігти.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також районний суд, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, обґрунтовано не визначив підозрюваному розмір застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених із застосуванням насильства.

Апелювання захисника підозрюваного про наявність достатніх підстав, які б свідчили про можливість застосування до його підзахисного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду свого підтвердження не знайшли, як і посилання на те, що слідчим суддею не враховано всіх даних про особу підозрюваного, суперечать матеріалам кримінального провадження та встановленим обставинам, викладеним в ухвалі.

З урахуванням викладеного, виходячи з положень статтей 177-178 КПК України, статтей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 376, 404, 405, 407, 422, 423 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 вересня 2024 року, якою клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 28 листопада 2024 року, включно, без визначення розміру застави без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

____________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3