Дата документу 25.09.2024Справа № 554/7706/24
Провадження № 1-кп/554/1217/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2024 р. м. Полтава

Октябрський районний суду м. Полтави під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003787 від 08.09.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.203 р о 04 год. 00 хв. біля ТЦ «Метрополітен» по вул. Гоголя у м. Полтаві невідома особа завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході досудового розслідування даного кримінального провадження вжито вичерпних заходів, проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення.

Під час досудового розслідування не зібрано даних, достатніх для оголошення про підозру будь-кому із осіб.

Водночас, по справі проведено слідчі дії, спрямовані на встановлення особи, яка вчинила злочин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» від 04.10.2019, що набув чинності 17.10.2019, внесено зміни до ст. 284 КПК України. Зокрема, вказану норму закону доповнено п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 128 КК України, віднесено до нетяжких злочинів.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Зокрема, у ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому необхідно зауважити, що застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону.

Як зазначено у п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора. При цьому за змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, між тим з наданих суду матеріалів та обставин вчиненого правопорушення, вбачається, що органом досудового розслідування фактично встановлено особу.

В матеріалах клопотання є протокол додаткового допиту потерпілого від 18.12.2013 р., в якому зазначено, що до потерпілого, коли він перебував на лікуванні приходив ОСОБА_4 та просив вибачення, що наніс потерпілому тілесні ушкодження, а також ОСОБА_4 телефонував батькам потерпілого.

В матеріалах кримінального провадження є доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій по допиту батьків потерпілого з метою встановлення чи телефонував їм хтось щоб відшкодувати збитки пов`язані із лікуванням та чи зустрічалися вони з ким не будь.

Однак, жодних слідчих дій проведено не було.

Крім того, в матеріалах справи містяться відомості старшого прокурора Октябрського районного суду м. Полтави про те, що особа винного фактично встановлена, слідчим систематично ігноруються його вказівки.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції не було виконано всіх заходів, слідчі дії не були проведені, вказівки керівництва виконані не були, фактично необхідні процесуальні дії в даному кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України не здійснено.

Також слідчими не було проведено допиту можливого підозрюваного ОСОБА_4 , не проведено впізнання особи потерпілим.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на зазначене, суд вважає, що розслідування по справі не відповідає вимозі ефективності, а клопотання про закриття кримінального провадження через не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, не відповідає положенням п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 44, ст. 49, 371 372, п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003787 від 08.09.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, відмовити.

Матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0003787 від 08.09.2013 - повернути прокурору для прийняття рішення згідно КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1