Справа № 126/2174/23
Провадження №11-кп/801/902/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

обвинуваченої ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000308 від 16.06.2023,

за апеляційною скаргоюпрокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 27 травня 2024 року стосовно обвинуваченої

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Орехово РФ, проживає в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, незаміжньої, не працевлаштованої, раніше не судимої,

яким затверджено угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченою та визнано обвинувачену ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком затверджено угоду від 27 травня 2024 року про примирення між потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначено їй із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 2868 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на: квадроцикл марки FORTE POWER SPORT BRAVES 200, що перебуває у володінні ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вилучено та поміщено на арешт майданчик ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області; дзеркало в полімерному корпусі та нашарування з речовиною червоно-бурого кольору, які вилучено та запаковано до спецпакету НПУ PSP 3324530 та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області; велосипед синього кольору, належний ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 , накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 20.06.2023, ухвалено скасувати.

Речові докази: квадроцикл марки FORTE POWER SPORT BRAVES 200, що перебуває у володінні ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вилучено та поміщено на арешт майданчик ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, дзеркало в полімерному корпусі, яке вилучено та запаковано до спецпакету НПУ PSP 3324530 та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, - після набрання вироком суду законної сили ухвалено повернути ОСОБА_10 ; нашарування з речовиною червоно-бурого кольору, яке вилучено та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ухвалено знищити; велосипед синього кольору, який передано на відповідальне зберігання із забороною на відчуження власнику ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 , після набрання вироком суду законної сили ухвалено залишити ОСОБА_11 .

Згідно з вироком 16.06.2023 близько 17 год. 30 хв. в світлу пору доби в с. Дяківка Джулинської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області по вул. Світанкова водій ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком експерта № 1553 від 21.06.2023, рухаючись зі швидкістю близько 20 км/год за кермом технічно-справного квадроцикла "FORTE POWER SPORT BRAVES 200", що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа позаду, без державного номерного знаку, що підтверджується висновком експертизи № СЕ-19/102-23/11624-ІТ від 28.06.2023, під час руху в межах населеного пункту в напрямку вул. Сонячна в с. Дяківка Джулинської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, всупереч вимогам п. 12.1, п. 2.9 ПДР України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, не вибравши безпечної швидкості руху, втративши керування над транспортним засобом, повернула кермо праворуч, в результаті чого виїхала на праве узбіччя дороги та допустила зіткнення з деревом та бетонним стовпом. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир квадроцикла "FORTE POWER SPORT BRAVES 200" ОСОБА_10 згідно висновку експерта № 47 від 22.06.2023 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки в нижній третині з відривом шилоподібного відростку, що відносяться до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критеріями тривалості розладу здоров`я, перелому кісток носа, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, синців і саднин на обличчі і тулубі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я. Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-23/11633-ІТ від 27.06.2023 з технічної точки зору учасник руху водій квадроцикла "FORTE POWER SPORT BRAVES 200" ОСОБА_8 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 12.1, 2.9а ПДР України, а саме: п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 2.9а - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У діях водія квадроцикла "FORTE POWER SPORT BRAVES 200" ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 ПДР України, який зобов`язує водія транспортного засобу перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди.

27.05.2024 між потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з угодою про примирення сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, яка у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_8 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме сторони погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння та на призначення покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286-1 КК України із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Сторони погодились на вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КПК України та стягнення судових витрат. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

На переконання суду першої інстанції, умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою відповідають вимогам КПК та КК України, тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Дії обвинуваченої ОСОБА_8 суд кваліфікував за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржуваний вирок стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На переконання прокурора, судом у вироку не наведено переконливих мотивів щодо можливості застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України, та обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому призначене обвинуваченій покарання у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість. Зазначає, що позиція потерпілої щодо призначення покарання не є вирішальною. Звертає увагу на те, що узгоджене сторонами основне покарання не відповідає санкції ч.1 ст.286-1 КК України та інтересам держави і суспільства, є занадто м`яким, не слугуватиме виправленню обвинуваченої.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити оскаржуваний вирок без змін.

Потерпіла ОСОБА_10 про судовий розгляд повідомлена належним чином, будь-яких заяв чи клопотань про його відкладення не надсилала.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої та її захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, згідно з вимогами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, є нетяжким злочином, що свідчить про можливість укладення угоди про примирення у кримінальних провадженнях такої категорії.

Водночас, зазначений злочин, передбачений розділом ХI КК України «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту», та має двооб`єктний склад, а саме: основним безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286 КК України, і лише його додатковим обов`язковим об`єктом виступає життя і здоров`я особи.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» у такій категорії кримінальних проваджень угоди про примирення не допускаються.

Відповідно до постанови Верховного Суду України (справа № 5-27кс16 від 31.03.2016) на забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають складні зв`язки між принципами публічності і диспозитивності. Як зазначено в цьому рішенні, суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок, і вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес».

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 06.12.2018 у справі № 756/11661/17.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», прийнятим Верховною Радою України 16.02.2021, з метою більш жорсткого дотримання учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, Кримінальний кодекс України доповнено ст. 286-1, санкція якої передбачає більш суворе покарання, ніж санкція ст. 286 КК України.

Крім цього, цим же законом внесені зміни до ст. ст. 45-48, 75 КК України щодо прямої заборони на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, примиренням винного з потерпілим, з передачею особи на поруки, у зв`язку із зміною обстановки, а також звільнення від відбування покарання з випробуванням при засудженні за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавцем виокремлено в окремий склад кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю порівняно з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України.

Для задоволення інтересу суспільства (публічного інтересу), який полягає у суворому покаранні осіб, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, Кримінальним кодексом України прямо заборонено звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного із потерпілим (ст. 46 КК України).

Ця заборона, як і інші заборони щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності чи покарання із застосуванням ст. 75 КК України, свідчать про те, що у співвідношенні публічних і приватних інтересів у цій категорії справ переважає публічний (суспільний інтерес).

Безпосереднім об`єктом вчиненого ОСОБА_8 злочину є суспільні відносини, які забезпечують безпеку руху й експлуатацію транспортного засобу. Додатковим обов`язковим об`єктом виступають відносини життя та здоров`я особи і, хоча, протиправними діями ОСОБА_8 спричинена шкода потерпілій ОСОБА_10 , проте, ця шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт - безпеку руху транспортного засобу.

Таким чином, районний суд, затвердивши угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_10 та ухваливши на її підставі обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 , допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, з якого слідує, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або Закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Відповідно до вимог п. 3,4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що затверджена угода не відповідає інтересам суспільства, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок скасуванню з направленням кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на новий судовий розгляд у суд першої інстанції для проведення судового провадження в загальному порядку, під час якого слід перевірити доводи апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_8 надто м`якого покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргупрокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 27 травня 2024 року стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.1 ст.286-1 КК України - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4