Справа № 951/56/22
Провадження №1-р/951/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3

представника Тернопільського районного сектору №3 філії державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Козова Тернопільської області подання провідного інспектора Тернопільського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність до норм чинного законодавства стосовно засудженого ОСОБА_5

у с т а н о в и в:

04.09.2024 провідний інспектор Тернопільського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про приведення вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 року у відповідність до норм чинного законодавства стосовно засудженого ОСОБА_5 .

В обгрунтування свого подання посилається на те, що Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024 підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Такі дії, відповідно до згаданого закону є дрібного крадіжкою, за яку настає відповідальність відповідно до ст. 51 КУпАП. Зазначає, що згідно з вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 19.04.2022 сума заподіяного ОСОБА_5 збитку (шкоди) становить 2 287, 25 грн. Тож провідний інспектор Тернопільського РС № 3 філії Державної установи "Центр пробації" в Тернопільській області ОСОБА_4 просить привести вищевказаний вирок у відповідність до норм чинного законодавства.

У судовому засіданні представник філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 подання підтримав з підстав викладених у ньому, просив таке задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 висловила свої заперечення щодо заявленого подання. Просить у задоволенні такого відмовити.

Засуджений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Отож суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності засудженого ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників судового засідання, з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку.

Так ОСОБА_5 вчинив крадіжку на загальну суму 2 287, 25 грн й засуджений вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 19.04.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирок набрав законної сили 19.05.2022 та звернений до виконання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 9.08.2024 встановлено, що дії стосовно викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вироку суду 1 грудня 2021 року ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 189, 00 грн, відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становив 1 094, 50 грн.

Тож два неоподаткованих мінімуми станом на момент вчинення діяння, за яке засуджений ОСОБА_5 становить 2 189, 00 грн.

З погляду на те, що вартість викраденого ОСОБА_5 майна була більшою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд дойшов висновку про відсутність підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст.ст. 372, 395, 537, 539 КПК України

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні подання провідного інспектора Тернопільського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність до норм чинного законодавства стосовно засудженого ОСОБА_5 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено в нарадчій кімнаті 11.11.2024.

Суддя ОСОБА_1