1Справа № 335/4907/24 1-кп/335/616/2024
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21серпня 2024 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 10.12.2002 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.188, ч.2 ст.289, ч.3 ст.289, ст.69, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- 27.02.2006 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75, ст.76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.
- 09.11.2006 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ленінського р/с м. Запоріжжя від 27.02.2006 року та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки. 12.02.2010 року умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі, невідбутий строк 6 місяців 1 день.
- 22.02.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст.75, ст.76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 10.05.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. 19.07.2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;
- 29.04.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки;
- 17.04.2024 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
01.04.2024 року, в період часу з 12.40 до 12.45 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні стоматологічної клініки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, повторно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав з поверхні робочого столу стоматологічного кабінету вказаної стоматологічної клініки дзеркальний фотоапарат «Canon EOS 600D» у корпусі чорного кольору, з допоміжними елементами які знаходились в фотоапараті, а саме: макро спалах «Yongnuo» YN24EX E-TTL 11, в корпусі чорного кольору та об`єктив «Sigma» 105mm f/2.8 EX DG OS HSM Macro у корпусі чорного кольору, загальна вартість яких відповідно до висновку експерта складає 35 396 гривень 11 копійок, які належать ФОП ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ФОП ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 35 396 гривень 11 копійок.
Після чого, діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом повертання ключа в замку запалювання, який там знаходився, запустив двигун та покинув місце вчинення кримінального правопорушення на вищевказаному автомобілі, тим самим довів свій злочинний умисел до кінця.
Крім того, 01 липня 2024 року, приблизно о 11 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля студії засмаги «Сонячний вітер», що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, зайшов до приміщення вищевказаної студії через відкриті двері і скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таємно викрав з шухляди стійки адміністрації грошові кошти у сумі 97 760 гривень, які належать ОСОБА_9 .
Після чого ОСОБА_5 покинув місце скоєння кримінального правопорушення з викраденими грошима, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 97 760 гривень 00 копійок.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив, що таємно вчинив дві крадіжки майна та угон автомобіля за обставин, що викладені в обвинувальних актах, в скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, в зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у звязку із відсутністю сумнівів у правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, в умовах воєнного стану, та у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.
Умисні дії ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає - щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчинених ним злочинів, які віднесено до категорій тяжких злочинів, сукупність всіх обставин їх вчинення, відшкодування спричиненої шкоди, дані про особу обвинуваченого, що він визнав свою вину, щиро розкаявся, є особою раніше судимою, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Тому, суд приходить до висновку, про не можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.4 ст. 185 та ч.2 ст.289 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому, суд враховує, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2024 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання? з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.
Враховуючи, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2024 року ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з випробуванням, а оскаржуваним вироком йому призначено покарання, яке має відбуватись реально, то положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання з урахуванням попереднього вироку застосуванню не підлягають, а вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2024 року підлягає самостійному виконанню.
Крім того, оскільки по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 вчинив злочини 30.06.2024 року та 01.07.224 року, тобто після ухвалення вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2024 року, то йому необхідно на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим, та остаточне призначити покарання на ч. 5 ст.71 КК України шляхом частково приєднання невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2024 року.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення, з призначенням на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання, призначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавленя волі та на підставі ч.5 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2024 року, остаточного покарання у виді 6 років позбавлення волі з самостійним виконанням вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2024 року, буде відповідати меті, визначеній у ст.50 КК України та у відповідності до ст.65 КК України буде достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Суд вважає, що призначення ОСОБА_5 такого остаточного покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
01.07.2024 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
03.07.2024 року у відношенні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати у цьому кримінальному провадженні складаються з 2271 гривні 84 копійок на проведення судової товарознавчої експертизи.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витрати, зазначені в обвинувальному акті, документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь Держави.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Питання заходу забезпечення кримінального провадження потрібно вирішити в порядку Глави 18 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому наступне покарання:
- по ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
- по ч.2 ст.289 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2024 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2024 року, яким ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки виконувати самостійно.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення у період з 01.07.2024 року до набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін тримання під вартою.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2024 року на грошові кошти в сумі 97 760 гривень, вилучені 01.07.2024 року в ході затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України, та передані на зберігання потерпілій, - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави судові витрати загальною сумою 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 84 копійки на залучення експертів при проведенні судової товарознавчої експертизи по вказаному кримінальному провадженню.
- грошові кошти в загальній сумі 97 760 гривень, а саме: 3 купюри номіналом по 20 гривень, 16 купюр номіналом по 50 гривень, 50 купюр номіналом по 100 гривень, 112 купюр номіналом по 200 гривень 95 купюр номіналом по 500 гривень, 11 купюр номіналом по 1000 гривень, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 , - залишити власнику ОСОБА_9 ;
- фотоапарат «Canon EOS 600D» у корпусі чорного кольору, з допоміжними елементами, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити власнику ОСОБА_7 ;
- DVD диск з камер відеоспостереження, якими обладнаний фасад буд. АДРЕСА_6 , долучений до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- три спец пакета №5790302, №CRІ1115755, №CRІ1115756 з мікрочастками з пройма скла передньої правої двері; мікрочастками з сидіння водія; 8 СПВ; змив на марлевий тампон та контроль марлі з поверхні ручки правої передньої двері авто; змив на марлевий тампон та контроль марлі з поверхні рульового керма авто; змив на марлевий тампон та контроль марлі з важіля КПП; змив на марлевий тампон з рами автоматичних дверей та контроль до нього, упаковані до паперового конверту з пояснювальними написами та підписами учасників; дактилокарту ОСОБА_5 , що були вилучені в ході огляду місця події від 01.07.2024 року, передані на зберігання до камери схову ВП №1 ГУНП в Запорізькій області, - знищити;
- футболку червоного кольору, упаковану до паперового конверту з пояснювальними написами, що була вилучена в ході огляду від 01.07.2024 року, передану на зберігання до камери схову ВП №1 ГУНП в Запорізькій області, - знищити.
Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України, суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
З огляду на запроваджений в Україні з 24.02.2022 року режим воєнного стану, який діє до цього часу, суд оголошує резолютивну частину вироку. Повний текст вироку буде вручено учасниками провадження негайно після проголошення його резолютивної частини.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя

Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1