Справа № № 585/5164/23
Номер провадження 1-кс/585/1363/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

05 вересня 2024 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

його захисника адвоката ОСОБА_4

секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни клопотання прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ромни, Сумської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, неповнолітніх утриманців не має, обіймаю чого посаду Роменського міського голови, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509 від 23.12.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді з клопотанням звернувся прокурор у кримінальному провадженні прокурор Роменської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у якому просить про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509 від 23.12.2023 року.

Як вбачається з матеріалів клопотання, насьогодні слідчими СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000509 від 23.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Також 22.08.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає про достатність даних та доказів, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому дій, та на обґрунтованість пред`явленої особі підозри.

В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту, прокурором викладено відомості про існування достовірних ризиків, передбачених п.1, 2, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема: усвідомлюючи тяжкість майбутнього покарання останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишити своє місце проживання, використовуючи свій посадовий вплив і владні повноваження знищити, сховати, зіпсувати або спотворити, або надати вказівку по вчиненню таких дій своїм підлеглим, документи Роменської міської ради або її виконавчого комітету, які мають значення ревучих доказів у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, які є його підлеглими, з метою пом`якшення відповідальності або зміни останніми показань, що вже надані на досудовому розслідуванні, продовжити кримінальне правопорушення щодо потерпілого, заподіяти іншу шкоду його здоров`ю або майну, усвідомлюючи свою безкарність, з огляду на встановлені фактичні дані по кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, обґрунтував та просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Захисник підозрюваного просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки повідомлення про підозру не ґрунтується на зібраних матеріалах кримінального провадження, його вручення належним чином забезпечено не було, а тому ОСОБА_3 насьогодні не можна вважати таким, що перебуває у статусі підозрюваного по даному кримінальному провадженні. Крім того зазначені у клопотанні ризики не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_3 , а є лише припущеннями прокурора про імовірну можливість таких дій особи у майбутньому.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, сектором дізнання Роменського РВП ГУНП в Сумській області з 23.12.2023 року здійснювалось досудове слідство у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000509 від 23.12.2023, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Надалі, постановою прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 21.08.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000509 від 23.12.2023 було змінено попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із ч.1 ст. 125 КК України на ч.2 ст. 350 КК України, за якою дане кримінальне провадження розслідується і насьогодні.

22.08.2024 року в.о. керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч.2 ст. 350 КК України та відповідною постановою від 22.08.2024 року надано доручення прокурорам з групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000509 Роменської окружної прокуратури здійснити письмове повідомлення про підозру Роменському міському голові ОСОБА_3 за ч.2 ст. 350 КК України.

Також 22.08.2024 року у приміщенні виконавчого комітету Роменської міської ради прокурорами Роменської окружної прокуратури ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у присутності понятих здійснювалось вручення відповідного повідомлення про підозру ОСОБА_3 , від отримання якого останній відмовився.

Надалі, як вказав прокурор у судовому засіданні, електронна копія повідомлення про підозру була надіслана на електронну пошту Роменської міської ради та месенджери за мобільним номером телефону, який використовує ОСОБА_3 , а також поштовим відправленням на адресу Роменської міської ради та домашню адресу підозрюваного, про що сторона захисту у судовому засіданні не заперечувала.

Щодо дотримання порядку складення та вручення повідомлення про підозру, а так само щодо її обґрунтованості, на порушенні чого наполягала сторона захисту, слідчим суддею відзначається наступне.

Відповідно до вимог п. п. 1-8 ч. 1 ст. 277 КПК України: «Письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення»

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України: «Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 КПК України: «У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України: «Письмове повідомлення про підозру здійснюється: адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові - Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 481 КПК України: «Генеральний прокурор (виконувач обов`язків Генерального прокурора), його заступник, керівник обласної прокуратури може доручити іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою цієї статті, у порядку, передбаченому частинами першою і другою статті 278 цього Кодексу».

При цьому, положення кримінального процесуального законодавства не містять визначення «обґрунтована підозра», а тому під час розгляду даного виду клопотань, слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. Вказана норма узгоджується також з ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року).

Слідчий суддя, з метою вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінює надані йому докази не в контексті їх достатності і допустимості для встановлення наявності чи відсутності вини особи у вчиненні злочину, доведення чи не доведення її винуватості, тобто не з метою отримання висновків, які є необхідними для ухвалення вироку, а лише з метою визначення вірогідності та достатності підстав для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя, з огляду на вищевикладене, а також доводи та надані стороною захисту матеріали, дійшов висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 здійснено із дотриманням вимог ст.ст. 278, 279, 481 КПК України, повідомлена ОСОБА_3 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, є у достатній мірі обґрунтованою, з огляду на стадію досудового розслідування.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

При цьому, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При цьому, проаналізувавши зазначені у клопотанні ризики, з огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі не є закінченим у розумінні глави 24 КПК України і для його завершення органу досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, що мають значення у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує таке.

На обґрунтування обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, прокурором у клопотанні наведено відомості про те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, а тому, не перебуваючи під законодавчим обмеженням, може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України. Санкція вказаної статті відносить інкримінований злочин до нетяжкого, при цьому підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки та обіймає посаду міського голови у органі місцевого самоврядування. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії малоймовірними.

Надаючи оцінку ризику, що визначений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України щодо того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або, використовуючи посадові заявки, надати вказівку сторонній особі про їх такі дії, то з огляду на доводи клопотання, таки ризик не є у достатній мірі вірогідним, з огляду на загальну тривалість досудового розслідування вказаного кримінального провадження, так і на те, що розслідуване провадження не відноситься до кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності згідно Розділу ХVІІ КК України.

Переглядаючи доводи клопотання щодо можливості ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України), то такий ризик виглядає на розсуд слідчого судді не доведеним, оскільки імовірність можливого впливу на потерпілого у даному кримінальному провадженні, з огляду на обопільні неприязні службові відносини сторін, відсутність службового підпорядкування потерпілого, не є очевидно реальними, а можливість впливу підозрюваного на свідків для надання неправдивих показань, які є підлеглими особами, зокрема шляхом примусу до звільнення чи іншого, також не видається імовірним, оскільки таких суттєвих обставин допитані свідки у провадженні досі не повідомляли.

Оцінюючи можливість підозрюваного продовжити розслідуване кримінальне правопорушення, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, очевидних обставин, які б свідчили про кримінально-карану спрямованість характеру особи у клопотанні не наведено, при цьому перебування під кримінальним переслідуванням у даному конкретному випадку, на думку суду, вже є достатнім стримуючим фактором для особи для запобігання ризику, визначеного п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, з огляду на їх загальну недоведеність, слідчим суддею у даному контексті оцінити не вбачається за можливе.

Так, відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім вказаного, згідно ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

У зв`язку із зазначеним та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 480-481 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000509 від 23.12.2023 року, за першим викликом до слідчого судді та до суду.

На ухвалу слідчого судді в частині відмови у обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду.

Слідчий суддя Роменського

міськрайонного суду ОСОБА_1