Провадження № 1-в/127/1019/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Вінницького МВ філії ДУ «Центр Пробації» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Вінницького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2020 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог чинного законодавства

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького міського суду Вінницької області 07.10.2024 року надійшло подання провідного інспектора Вінницького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2020 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог чинного законодавства.

Клопотання мотивовано тим, що на обліку у Вінницькому МВ з питань пробації перебуває ОСОБА_5 , який 17.01.2020 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн. Відповідно до вказаного вироку суму заподіяних збитків, завданих 03.03.2019 року ОСОБА_5 становить 1711,00 грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП, а саме викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1921 грн. (станом на 2019 рік).

Враховуючи викладене, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України представник органу пробації просить привести вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2020 у відповідність до вимог чинного законодавства.

Представник Вінницького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства відносно ОСОБА_5 .

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. Клопотань про відкладення розгляду клопотання від ОСОБА_5 до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи, що участь засудженого ОСОБА_5 є не обов`язковою, суд вважає за можливе здійснити розгляд подання за її відсутності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч.1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК) визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 1 січня 2019 року становив 1921 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2019 році для кримінально-правової кваліфікації становив 960,5 грн.

Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 1921 грн.

Відповідно до вказаного вироку суму заподіяних збитків, завданих ОСОБА_5 03.03.2019 року становить 1711,00 грн., тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 537,539 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2020 року покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: