УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001631 від 31.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001631 від 31.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що детективами головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України, під процесуальним керівництвом прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001631 від 31.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що групою осіб, у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших осіб створено і налагоджено незаконне виготовлення зберігання, транспортування, збут спирту та незаконно виготовлених алкогольних напоїв під торговими марками українських і світових виробників, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей через створені в мережі Інтернет веб-сайти.

Так, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що вказані вище особи здійснюють приховану господарську діяльність, без належної її реєстрації, подачі податкової звітності та сплати загальноооб`язкових платежів, у тому числі, акцизного податку.

У такій, протиправній діяльності зазначені вище особи, використовують ряд транспортних засобів, у тому числі, зареєстрованих на осіб, які не пов`язані із здійсненням незаконної господарської діяльності, з метою тимчасового зберігання, переміщення та доставлення незаконно виготовленої продукції і спирту до кінцевого споживача та місць незаконної переробки.

Перераховані вище особи, як платники акцизного податку з реалізації спирту у Системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не зареєстровані.

Відповідно до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які б отримали, будь які, ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі алкогольною продукцією та спиртом не отримували.

Крім цього, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що транспортування незаконно виготовленої алкогольної продукції та спирту для подальшої реалізації, здійснюється спеціалізованим вантажним фургоном Opel Movano, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, власником спеціалізованого вантажного фургону Opel Movano, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

З метою виявлення та фіксації обставин кримінального правопорушення, 18.11.2024, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2024, проведено обшук спеціалізованого вантажного фургону Opel Movano, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), в ході якого було встановлено, що вказаний вантажний транспорт розташовується на загальнодоступній території за адресою: АДРЕСА_1 та у за участі якого здійснювалось перевантаження спирту до пластикових ємностей, що знаходяться у інших транспортних засобах (DAF CF 85.430 д.н.з. НОМЕР_4 та MAN LE180C д.н.з. НОМЕР_5 ), під час обшуку вказаного транспортного засобу вилучено: спеціалізований вантажний фургон Opel Movano, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; пластикові технічні бочки синього кольору, які наповнені повністю рідиною з характерним запахом та кольором, що за своїми ознаками нагадує спирт в кількості 11 шт.; товарно-транспортна накладна від 18.11.2024 року № 29 в кількості 1 (одна) шт.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ; ключі від транспортного засобу Opel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Samsung Galaxy AO5, назва моделі: НОМЕР_7 , номер телефону НОМЕР_8 ; зразки рідин із характерним запахом спирту у 4-х скляних банках.

Крім цього, під час обшуку транспортного засобу, документів щодо походження та відвантаження спирту (договори, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, акцизні накладі, сертифікати якості пального, тощо), облікові документи на спирт не виявлені та водієм ОСОБА_10 надані не були, що дає підстави вважати про незаконне походження рідини з характерними запахом спирту.

19.11.2024 виявлені та вилучені вищезазначені речі, а саме транспортний засіб, рідини з характерним запахом спирту, зразки рідини із характерним запахом спирту, ТТН, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мобільний телефон, ключі від транспортного засобу та ємності, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, здобуття доказів у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

До початку судового розгляду від прокурора ОСОБА_3 надійшла заява про проведення судового засідання у його відсутність. Клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому. Крім того, зазначив, що власнику транспортного засобу ОСОБА_9 та його водію детективами надавалась можливість надати показання про обставини кримінального провадження та походження вилученого спирту, відповідні документи, однак останні відмовилися. Крім того, вилучений транспортний засіб визнаний речовим доказом, оскільки під час проведення негласних (слідчих) розшукових дій, в ході здійснення досудового розслідування було встановлено, що він систематично використовувався, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явилася. При цьому, від представника власника - адвоката ОСОБА_11 на адресу суду надійшли письмові заперечення на клопотання прокурора про арешт майна. Так, як вбачається з їх змісту, адвокат вказав, шо вилучене майно не відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, постанова детектива долучена до матеріалів клопотання є суто формальною, оскільки вказано, «електронні сигарети не перебувають в офіційному обігу, відповідають вимогам ст. 98 КПК України, а також є предметом вчинення кримінального правопорушення». Крім того, адвокат зазначив, що у клопотанні прокурором не наведено обґрунтування необхідності накладення арешту, зокрема на транспортний засіб, оскільки сторона обвинувачення не може стверджувати, без проведення відповідного експертного дослідження, що в ньому знаходився спирт і саме його перезавантажували до інших транспортних засобів. Враховуючи зазначене, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, надані на його обґрунтування, додаткові документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Бюро економічної безпеки України, під процесуальним керівництвом прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001631 від 31.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України.

18.11.2024 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2024, за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 98, було виявлено та вилучено: спеціалізований вантажний фургон Opel Movano, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; пластикові технічні бочки синього кольору, які наповнені повністю рідиною з характерним запахом та кольором, що за своїми ознаками нагадує спирт в кількості 11 шт.; товарно-транспортна накладна від 18.11.2024 року № 29 в кількості 1 (одна) шт.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ; ключі від транспортного засобу Opel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Samsung Galaxy AO5, назва моделі: НОМЕР_7 , номер телефону НОМЕР_8 ; зразки рідин із характерним запахом спирту у 4-х скляних банках.

19.11.2024 постановою детектива вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вказане прокурором у клопотанні майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, здобуття нових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Крім того, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

При цьому, наведені адвокатом ОСОБА_11 заперечення на клопотання прокурора про арешт майна, не можуть бути взяті до уваги слідчого судді, оскільки вони комплексно спростовуються матеріалами досудового розслідування, долученими прокурором до клопотання про арешт майна.

Крім цього, неспроможними є доводи адвоката в частині того, що прокурором не наведено обґрунтування необхідності накладення арешту, зокрема на транспортний засіб, оскільки слідчим суддею врахована стадія кримінального провадження, в якому досудове розслідування ще не закінчено, органом досудового розслідування здійснюються слідчі /розшукові/ дії.

Що стосується доводів адвоката про те, що постанова детектива про визнання вилученого майна речовими доказами, є формальною, оскільки в ній зазначено замість спирту, електронні сигарети, слідчий суддя, з урахуванням вивчених доказів та зважаючи на обставини, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001631 від 31.08.2023, приходить до висновку, що слідчим зроблено в останньому абзаці постанови технічну описку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001631 від 31.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на:спеціалізований вантажний фургон Opel Movano, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; пластикові технічні бочки синього кольору, які наповнені повністю рідиною з характерним запахом та кольором, що за своїми ознаками нагадує спирт, в кількості 11 шт.; товарно-транспортну накладну від 18.11.2024 року № 29 в кількості 1 (одна) шт.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ; ключі від транспортного засобу Opel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Samsung Galaxy AO5, назва моделі: НОМЕР_7 , номер телефону НОМЕР_8 ; зразки рідин із характерним запахом спирту у 4-х скляних банках.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя