Справа № 488/3419/24
Провадження № 1-кп/488/323/24
У Х В А Л А

13.08.2024 року Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.114-2, ч.ч.1,3 ст.436-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор доповів про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду та заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, такі як, можливість переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування і суду, скоєння нового злочину чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, не зменшилися.

Сторона захисту проти клопотання прокурора щодо призначення справи до судового розгляду та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не заперечували, обвинувачений просив слухати справу судом колегіально у складі трьох суддів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, судом встановлено, що:

кримінальне провадження підсудне Корабельному районному суду міста Миколаєва.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Підстав для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Підстави для закриття провадження чи його зупинення відсутні.

На час проведення підготовчого судового засідання порушень вимог процесуального закону, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду, не встановлено.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи із наступного:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Поміж іншого, репутація обвинуваченого, який не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків, або інших чинників, які б утримували його від втечі, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує в разі визнання винним за вироком суду, матиме можливість переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, обвинувачений, маючи проросійські політичні погляди, знаючи про те, що на даний час частина території України знаходиться під тимчасовою окупацією країни агресора рф та не знаходиться під контролем правоохоронних органів України, що унеможливить його розшук, дає підстави дійти висновку про доведеність ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику вчинення ОСОБА_4 нових злочинів та продовження кримінального правопорушення, то доводи прокурора є слушними, з огляду на те, що ОСОБА_4 має проросійські політичні погляди, зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, тривають бойові дії в тому числі в частині Миколаївської області, за такого перебуваючи на волі останній може продовжувати вчиняти дії, направлені на корегування ворожого вогню по м. Миколаєву та області.

Щодо наявності названого ризику також свідчить той факт, що знаходячись на волі, при наявній можливості припинити вчиняти кримінальні правопорушення, добровільно свою злочинну діяльність ОСОБА_4 не припинив. Такі злочинні дії обвинуваченого були припинені через обставини, які не залежали від його волі, під час його затримання правоохоронним органом після вчинення злочину.

Також, з огляду на обставини ймовірно вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній вів переписку в особистому чаті додатку «Телеграм» з особами, які мають проросійську спрямованість, а також здійснюють збір та накопичення інформації про місця базування військових підрозділів на території м. Миколаєва з можливістю подальшого нанесення по таким місцям ракетно-бомбових ударів, які можуть призвести до загибелі як цивільного населення та і військовослужбовців, і на даний час не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_4 міг діяти.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вказані дії.

Суд погоджується зі стороною обвинувачення у наявності усіх вищевказаних ризиків.

Застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не є можливим відповідно до імперативних вимог положень ч.6 ст.176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.114-2 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що судовий розгляд до спливу терміну тримання обвинуваченого під вартою не завершений, а зазначені прокурором ризики продовжують мати місце дотепер, суд погоджується із доводами клопотання прокурора про необхідність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обох випадках, оцінюючи баланс між правом особи на свободу та суспільні інтереси безпеки, суд схиляється до думки, що саме суспільні інтереси безпеки з урахуванням особливої тяжкості інкримінованих правопорушень, репутації обвинуваченого та наявних ризиків мають пріоритет.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 183 КПК України, виходячи з обставин інкримінованого злочину, застави суд обвинуваченому не призначає.

На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178,183, 314, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.114-2, ч.1,3 ст.436-2 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Корабельного районного суду міста Миколаєва на 20.08.2024 року на 14.00 годину.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів..

Про час розгляду справи повідомити учасників провадження.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 12.10.2024 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1