У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання фахівця Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 26.02.2019 ОСОБА_4 визнано винуватою за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 /вісімсот п`ятдесяти/ гривень. 15.10.2020 ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва покарання ОСОБА_4 змінено зі штрафу у розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на покарання у виді громадських робіт строком на 50 /п`ятдесят/ годин.

25.09.2024 фахівець Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернувся з поданням про приведення судового рішення у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» щодо ОСОБА_4 .

У поданні просить суд розглянути питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з набуттям 09 серпня 2024 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX, яким внесені зміни до ст.51 КУпАП, відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на 02.04.2018 це становило 1762,50 грн, а ОСОБА_4 засуджено за вчинення крадіжки у розмірі 600 грн. 68 коп.

Представник органу пробації та засуджений у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду подання, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення судового засідання не направляли.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, а тому суд вважає за можливе розглянути подання у відсутність представника органу з питань пробації, засудженої ОСОБА_4 , які не прибули у судове засідання на підставі наявних в особовій справі засудженої доказів.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання органу пробації, вважала його обґрунтованим.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набув чинності Закон України 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Судом встановлено, що згідно вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 26.02.2019 ОСОБА_4 визнано винуватою за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 /вісімсот п`ятдесяти/ гривень, вирок набрав законної сили 29.03.2019, 15.10.2020 ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва покарання ОСОБА_4 змінено зі штрафу у розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на покарання у виді громадських робіт строком на 50 /п`ятдесят/ годин, ухвала набрала законної сили 23.10.2020. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 600,86 грн.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинила 02.04.2018.

Станом на 02.04.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 881 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 1762 грн.

Ураховуючи те, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна на час вчинення правопорушення становила 600 грн. 86 коп., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 26.02.2019 покарання у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1