ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2128/24 Справа № 237/2771/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

22 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК Українита ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 22 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 22 квітня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, раніше судимий: 29.12.2016 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання:

- за п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК України виді 11 (одинадцяти) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять років) з конфіскацією майна.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Покровськ Донецької області, громадянина України, з базовою середньою освітою, який не працюює, не одружений, раніше судимого: 10.12.2018 року Великоновосілківським районним судом Донецької області за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки; 18.10.2019 року Великоновосілківським районним судом Донецької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 03.06.2022 року, не відбутий строк 4 місяця 23 дні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання:

- за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК України виді 11 (одинадцяти) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять років) з конфіскацією майна.

Згідно до вироку суду, 06.12.2022 року у вечірній час, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вступили у злочинну змову, спрямовану на вчинення нападу на знайому їм особу похилого віку - ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою заволодіння належним йому майном, шляхом проникнення до його житла - будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану.

З метою реалізації вказаного злочинного плану, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в цей же день приблизно о 21-00 годині, точний час не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 із корисливих мотивів, прибули до будинку ОСОБА_9 за вказаною адресою та шляхом вільного доступу пройшли на його подвір`я, а далі через незачинені на замок вхідні двері зайшли до будинку.

Перебуваючи у будинку, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою реалізації спільного протиправного умислу, в ході нападу поєднаному з насильством, небезпечним для життя потерпілого, з метою заподіяння йому смерті, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_9 та заволодіння його майном, та бажаючи їх настання, напали на нього, а саме: ОСОБА_8 розбудив ОСОБА_9 , який спав на дивані, коли останній встав з дивана на ноги, то ОСОБА_8 наніс йому один удар долонею правої руки в область лівої щоки, від якого ОСОБА_9 не втримав рівновагу і впав на підлогу на спину. В цей час ОСОБА_7 обшукував шафи у приміщені будинку з метою відшукання та подальшого заволодіння матеріальними цінностями потерпілого ОСОБА_9 .

Далі, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_8 став утримувати лежачого на підлозі ОСОБА_9 правою рукою за шию, при цьому здавлював виступ гортані. ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, в цей момент наніс ОСОБА_9 не менше 2-х ударів в область тулубу ліворуч та в область обличчя зліва взутими у кросівки ногами.

Далі ОСОБА_7 припинив наносити удари ОСОБА_9 та перебуваючи поруч став словесно закликати ОСОБА_8 до дій спрямованих на заподіяння смерті ОСОБА_9 , у свою чергу ОСОБА_8 реалізуючи спільний умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 став утримувати його шию двома руками та тиснути на неї до тих пір, поки ОСОБА_9 не перестав подавати ознак життя.

Переконавшись, що ОСОБА_9 заподіяно смерть, оскільки він не подавав ознак життя, доводячи корисливий мотив групи до кінця, ОСОБА_8 зламав середній палець правої руки ОСОБА_9 та зняв золоте кільце у вигляді печатки, вагою 3,277 гр. проба 585, вартістю 4764,27 грн. ОСОБА_7 в цей час знайденою в будинку ганчіркою протер поверхні до яких торкались, з метою приховати присутність в будинку ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з викраденим майном покинули місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_9 були заподіяні синець та садна лівої щоки з розповсюдженням на верхню третину лівої половини шиї в верхній третині та на ліву вушну раковину, синець із садном передньої поверхні шиї, перелом лівого рогу під`язикової кістки, перелом щитоподібного хряща, переломи хрящів трахеї, рана основи 3-го пальця правої кисті з повним руйнуванням суглобної сумки, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Причиною смерті ОСОБА_9 стала механічна асфіксія від стиснення органів шиї тупим предметом (задушення), між виявленим ушкодженнями в області шиї, що супроводжувались загально-асфіктичними ознаками та смертю мається прямий причинний зв`язок.

На вказаний вирок суду захисником ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій вона просить вирок Дружківського міського суду Донецької області від 22 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 скасувати та закрити кримінальне провадження відносно останнього. Вважає, що обвинувачення ОСОБА_7 ґрунтується лише на показах обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки жодний із допитаних судом І інстанції свідків, не були прямими свідками кримінального правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника, прокурор зазначає, що вирок суду першої інстанції є законними та скасуванню не підлягає. Просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення. Вважає, що судом не допущено ніяких порушень вимог КПК України, які б тягнули за собою скасування вироку, дана оцінка всім доказам, перевірені всі доводи захисника, про що докладно викладено у вироку.

ОбвинуваченийОСОБА_8 , його захисник ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_11 повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання приймати участь під час апеляційного розгляду, не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що вирок відносно ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Суд, ухвалюючи вирок, відповідно до ст. 368 КПК України, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що як в судовому засіданні першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та суду пояснив, що ОСОБА_9 він тілесних ушкоджень не наносив, вину не визнає, оскільки нічого не робив, зайшли у двір, ОСОБА_8 відразу зайшов, він постояв на порозі докурив, через деякий час зайшов в будинок, в будинку було багато диму, в будинку він побачив, що у ОСОБА_8 з ОСОБА_9 почався якійсь конфлікт, вони стояли, він їх наче підрозтягнув (більше словесно) і сказав, хлопці припиняйте, ОСОБА_8 казав все нормально, не лізь. Коли мимо проходив, ОСОБА_9 був на полу, від обох звучала ненормативна лексика. ОСОБА_8 сидів на ОСОБА_9 чи біля нього обличчям до нього. Потім ОСОБА_8 крикнув йому, малий пішли додому, він підійшов до дверей вхід в ту кімнату, де знаходився ОСОБА_8 , він як раз вийшов на зустріч і сказав пішли звідси. Вийшли з будинку, через якусь відстань ОСОБА_8 віддав йому перстень, сказав нехай у тебе полежить, на днях заберу. На його думку, ОСОБА_8 обмовляв його, оскільки можливо на нього вплинули працівники поліції, у них неприязне відношення до нього, оскільки він раніше судимий і перший раз був той же орган на досудовому розслідуванні, який і зараз проводив досудове розслідуванні.

Відповідно до вимог статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За змістом статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання та інше. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ для суду не має наперед встановленої сили.

Що свідчить, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає наявність сукупності обставин справи, встановлених під час судового розгляду, які виключають будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_7 , як в суді І інстанції, так і при апеляційному розгляді, у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, на думку колегії суддів, його вина підтверджується поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами, які досліджені судом першої інстанції, яким дана відповідна правова оцінка та обґрунтовано покладені в основу вироку.

На думку колегії суддів, суд І інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку пояснення потерпілого та свідків, які в повній мірі підтверджують провину обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні суду І інстанції пояснив, що він був на роботі, йому подзвонила дружина і повідомила, що вбили його батька 06.12.2022 р., його хтось задушив. З доходів у батька була пенсія, не відомо чи були якісь збереження. У батька ну руці був золотий перстень печатка, на лицьовому боці з чорною вставкою, інших цінностей начебто не було. У разі визнання обвинувачених винними, просив їх суворо покарати.

Так, свідок ОСОБА_12 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_8 є його двоюрідним братом, знає зі слухів односельчан, що обвинувачені вчинили вбивство. 06.12.2022 р. біля 14-00 год. він з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та з дівчиною на ім`я ОСОБА_13 знаходилися у нього вдома, випивали. Потім з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 відвезли ОСОБА_13 додому за її місцем мешкання, після чого повернулися назад до нього додому, побачив, що Людмила забула телефон, він віддав цей телефон ОСОБА_8 . Приблизно о 21-30 год. - 22-00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пішли від нього. Вони були випившими, пили один літр горілки на чотирьох.

Свідок ОСОБА_14 , в суді І інстанції пояснила, що 06.12.2022 р. вона була у ОСОБА_9 вдома вдень близько 12-00 год. - 13-00 год. Приїхав ОСОБА_8 , заглянув у двір і покликав її поїхати відпочити. Сіли в автомобіль, в автомобілі була вона, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_12 за кермом. Поїхала в Софіївку до ОСОБА_12 , відпочивали, випивали, розійшлися увечері. ОСОБА_12 їх підвіз по трасі, по селу самі дійшли, додому вона сама дійшла, як розсталися з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вона не пам`ятає. Вранці вона біля 8 години ранку пішла до ОСОБА_9 , коли вона заходила до ОСОБА_9 калитка у двір була закрита, але не зачинена як зазвичай, він завжди її закриває, вхідні двері в будинок також прикриті, не зачинені на замок. В будинку вона побачила ОСОБА_9 мертвим, лежачим на підлозі. Вона нічого не чіпала і пішла до сусіда дядька ОСОБА_15 і сказала, що ОСОБА_9 мертвий, чи помер чи побитий, у нього була нахилена голова і в крові. ОСОБА_16 сказав, що буде телефонувати сестрі ОСОБА_9 - тітці ОСОБА_17 . Вона пішла додому, ближче до обіду чи після приїхала тітка ОСОБА_18 з чоловіком та поліція. Труп ОСОБА_9 вона побачила в кімнати в якій він проживав, їв, його нога була під ногою, рука окровавлена і наче палець як виламаний, голова набік, в будинку був запах гарі газет, в той вечір у селі не було світла, щось палили рюмки, стаканчики, палили папір, щось робили типу свічки, столик був трохи прогорівшим і ганчірка горіла наче тушили. 06.12.2022 р. коли вона була у ОСОБА_9 у нього був перстень з чорним камінцем, коли вона побачила його мертвим вона не помітила, чи був на ньому перстень, оскільки рука була в крові, помітила, що палець на правій руці, на якому був перстень був вивернутим. Також пояснила, що у ОСОБА_9 гроші були на картці, де він зберігав документи, він ніколи не пояснював, а вона не цікавилася, це було його особисте, у нього ще є кімната, він туди кудись виходив в кімнату. Якщо необхідно було допомогти щось купити, вона їздила з ним, але карткою розраховувався він сам, вона навіть не знала коду. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були знайомі з ОСОБА_9 з літа, заходили до ОСОБА_9 десь два рази на місяць, сиділи випивали, грали карти, відносини були нормальні.

Свідок ОСОБА_19 в суді І інстанції пояснив, що ОСОБА_9 є його сусідом, його будинок знаходиться навпроти. 07.12.2022 р. вранці до нього прийшла ОСОБА_20 , плакала і просила подивитися нібито ОСОБА_9 лежить мертвий, він сказав, що туди не піде, треба викликати поліцію, він подзвонив рідній сестрі ОСОБА_9 - ОСОБА_17 , яка викликала поліцію. Вона приїхала з чоловіком, коли зайшли в будинок, зі слів ОСОБА_17 , ОСОБА_9 лежав мертвим, він особисто туди не ходив. 06.12.2022 р. ОСОБА_9 він не бачив і не бачив, що хтось до нього ходив.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку покази потерпілого та наведених свідків, які надали покази під присягою, ніяких протиріч в їх показах не встановлено, а тому ставити під сумнів їх правдивість, немає підстав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року наголошує, що при оцінки доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумнім сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції також обґрунтовано поклав в основу вироку письмові докази, які поза розумних сумнівів підтверджують провину обвинуваченого ОСОБА_21 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, узгоджуються між собою та з поясненнями наведених свідків, які є послідовними та логічними.

Відповідно до протоколу огляду місця домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , від 07.12.2022 року, в ході якого встановлено, що по центру кімнати на килимі виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 07.12.2022, проведено огляд за адресою АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_9 . Встановлено, що прохід на територію домоволодіння здійснюється через хвіртку. Вхідні двері до будинку закриті, але не зачинені на замок. В другій кімнаті виявлено труп власника - ОСОБА_9 , також вилучено сліди папілярних узорів, зроблено змиви з дверей будинку, вилучено сірники, склянку з газетою яка має сліди термічної дії та ганчірку зі слідами термічної дії. Також зазначеним протоколом зафіксовано зовнішні тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 , серед яких обширні крововиливи на обличчі зліва та зламаний до кістки середній палець правої руки.

Відповідно до висновку експерта № 255, при дослідженні трупу ОСОБА_9 виявлено:

- Синець із садном передньої поверхні шиї, перелом лівого рогу під`язикової кістки, перелом щитоподібного хряща, переломи хрящів трахеї, утворилися від дії (тиснення, стискання) тупих предметів з обмеженою поверхнею зіткнення, можливо від дії рук людини, які супроводжувалися загально-асфіктичними ознаками, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть.

- Рана основи 3-го пальця правої кисті з повним руйнуванням суглобової сумки утворилися від кручення пальця навколо своєї осі, можливо від дії сторонньої руки, після настання смерті, про що свідчить відсутність крововиливів та набряків тканин, та відносно живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

- Синець та садна лівої щоки з розповсюдженням на верхню третину лівої половини шиї в верхній третині та на ліву вушну раковину, утворилися від дії (тиснення, стискання) тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею зіткнення, яка мала невеликі бугристі виступи, на що вказують чіткі по контуру синця краї та в центрі його узори у вигляді квадратів та прямокутників, розмірами 1x0,5см. та 1x1см., загальним розміром ділянка 15x10см., не виключна дія обутої у взуття стопи людини. Відносно живих осіб дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Інших ушкоджень окрім вищезазначених не виявлено.

Причиною смерті гр-на ОСОБА_9 , стала механічна асфіксія від стискання органів шиї тупим предметами (задушення), що підтверджується виявленням при дослідженні його трупа видової ознаки - синців та саден на шиї, крововиливу в м`які тканини шиї, перелому лівого рогу під`язикової кістки, перелому щитоподібного хряща, перелому хрящів трахеї, а також у вигляді рідкого стану та темного фарбування трупної крові, дрібно крапкових крововиливів на поверхні серця та легень, на сполучних оболонках очей, слизової порожнини рота, венозного повнокров`я та дистрофічних змін внутрішніх органів, набряку головного мозку. Між виявленими ушкодженнями в області шиї, що супроводжувалися загально -асфіктичними ознаками та смертю мається прямий причинний зв`язок. Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ можливо припустити, що смерть його настала за 20-30 годин до дослідження трупу в морзі 07.12.22 р. о 19.00. Враховуючи характер та розташування виявлених тілесних ушкоджень, можна виключити можливість їх утворення при падінні з висоти власного зросту з положення стоячи, з приданим або без приданого прискорення. Виявлені вищезазначені тілесні ушкодження розташовані в місцях, які легко доступні для власних рук потерпілого, але їх характер, масивність та загально-асфіктичні ознаки свідчать про те, що органи шиї були стиснені з великою силою та тривалий час до втрати свідомості без відновлення постачання кисню з послідуючим настанням смерті, найбільш вірогідно сторонньою рукою.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_7 , під час обшуку затриманої особи, серед іншого було виявлено та вилучено металевий перстень з жовтого металу з чорним каменем, проба не визначається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно з протоколом затримання ОСОБА_8 , останній, ознайомившись з підставами затримання, власноручно зазначив: «06.12.2022 я совмесно с Слипко Игорем пришли к Владимиру Гречка с целью убить последнего, что сделали. В содеяном расскаиваюсь готов содействовать расследованию».

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2022 р за участю підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 , відповідно до якого, підозрюваний ОСОБА_8 добровільно розказав та показав на місці обставини при яких вчинено злочин зі ОСОБА_7 Пояснив, що в цьому будинку вони вбили людину, прибули сюди 6 грудня, ніхто не запрошував, показав як зайшли на територію будинку, показав хвіртку воріт на території вказаного домоволодіння, просто повернули ручку, вона відкрилася і вони зайшли у двір вдвох, у вікно не стукали, спробували двері, продемонстрував механізм відчинення дверей, ОСОБА_22 стяв допалював сигарету, показав на місце на ганку. ОСОБА_8 показав як відчинив другі двері, які ведуть з коридору до будинку, він їх відштовхнув, зайшов перший, ОСОБА_7 допалював, відчинивши другі двері відчув запах гарі. Казав ОСОБА_7 , щоб він допалював і йшов світити ліхтариком. Показав на міжкімнатні двері в будинку, які відчинив, казав, що далі метра нічого не було видно із-за диму. Показав як переступив поріг між коридором та першою кімнатою і слідом за ним пішов ОСОБА_7 . ОСОБА_8 продемонстрував механізм відчинення міжкімнатних дверей з першої кімнати до великої спальні, сказав, що був дим, не більше метру була видимість. Далі показав куди він пройшов до ліжка, розташоване в лівому дальньому куті кімнати, за допомогою манекена показав в якому положенні на ліжку був розташований ОСОБА_23 , під ковдрою обличчям доверху. Потім продемонстрував як торкнувся до голови і казав йому вставати і сам ледве не задихнувся. В цей час ОСОБА_7 світив, щоб побачити, що горить, світла не було. ОСОБА_24 . Показав на манекені як п`яний ОСОБА_23 встав і в якому положенні був і почав нецензурно лаятися. Далі ОСОБА_8 показав як своєю долонею правої руки вдарив ОСОБА_23 , який впав і ОСОБА_8 розмістив манекен у положенні, в якому опинився ОСОБА_23 Пояснив, що ОСОБА_23 лежачі ще більше продовжив нецензурно лаятися. ОСОБА_8 вказав, що трохи придушив його, щоб він заспокоївся і показав як однією рукою схопив ОСОБА_25 за шию. В цей час ОСОБА_7 був тій кімнаті, нишпорив по шафам, шифоньєрам, ОСОБА_8 показав на дальню кімнату. В цей час ОСОБА_8 був біля ОСОБА_26 не відходив, держав його, а він все одно через силу намагався нецензурно виражатися. ОСОБА_7 підійшов і вдарив по бочині не пам`ятає якою ногою. ОСОБА_8 продемонстрував як ОСОБА_27 наносив удари в область лівого боку ОСОБА_23 , потім продемонстрував як ОСОБА_7 наніс два удари підошвою правої ноги в область обличчя ОСОБА_28 . В цей момент він ( ОСОБА_8 продовжує тримати ОСОБА_29 ) ОСОБА_7 казав «Ты думаешь сдыхать, или нет?» Потім ОСОБА_7 пішов знов нишпорити по кімнатам, а він продовжує однією рукою тримати ОСОБА_23 , подивився, а ОСОБА_29 почав синіти і сказав про це ОСОБА_7 , який сказав: «Делай его». Тоді ОСОБА_8 взяв його другою рукою і показав, як двома руками схопив ОСОБА_29 за шию з такою ж саме силою, потім не пройшло і хвилини, і ОСОБА_8 сказав, що начебто все. ОСОБА_29 намагався відбиватися руками, вказує, що не хотів цього, не було в думках цього. Потім ОСОБА_29 опустив руки, а він ОСОБА_8 каже, що начебто він все. Він: « ОСОБА_30 знімай печатку». Він ( ОСОБА_8 взяв руку та із середнього пальця знімає печатку, вона не знімається. ОСОБА_8 показав як зламав середній палець правої руки ОСОБА_25 , потім зняв печатку і в цьому положенні залишився. Тут вже стояв ОСОБА_7 , ОСОБА_8 показав на місце де стояв ОСОБА_7 біля тіла ОСОБА_29 , він віддав йому печатку, він поклав до куртки. ОСОБА_7 ще відбитки протирав, де він нишпорив, ганчірку якусь знайшов і протер все. Вони розвернулися, зачинили двері і пішли, будинок залишили таким чином як і заходили. ОСОБА_8 показав механізм зачинення міжкімнатних дверей, дверей, які ведуть з коридору до будинку, дверей до будинку, калитки і пішли по домам. ОСОБА_8 далі пояснив, що на наступний день зустрівся зі ОСОБА_7 , казав йому, що там наче труп, що їм щось буде, вони поїдуть, ОСОБА_7 казав, щоб він не хвилювався на них не вийдуть, за печатку навіть не згадували. Вийшла мати ОСОБА_7 і вони розійшлися. ОСОБА_8 зазначив, що показання дає добровільно, заходи психічного та фізичного впливу з боку працівників поліції не застосовувалися, зауважень і доповнень не надійшло.

Протоколом огляду предмета від 19.12.2022 року за участю спеціаліста, яким оглянуто перстень, вилучений у ОСОБА_7 встановлено, що він є золотим виробом 585 проби.

Згідно з протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 17.04.2023 року свідок ОСОБА_14 впізнала золоте кільце у вигляді печатки, як належне потерпілому ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку експерта від 20.12.2022 року (судово-товарознавча експертиза) вартість кільця золотого у вигляді печатки станом на 06.12.2022 становить 4764, 27 грн.

Протоколом огляду предмету від 21.02.2023 року - одягу та взуття, в яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були вдягнені на момент скоєння кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_9 , встановлено, що чоботи ОСОБА_7 мають підошву з протектором у вигляді квадратів та прямокутників, що в свою чергу додатково підтверджує, що саме він завдав удари в обличчя потерпілого при обставинах зазначених ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту, та з урахуванням даних судово-медичної експертизи, відповідно до якої, на обличчі трупа потерпілого наявний аналогічний слід від підошви чоботів ОСОБА_31 у вигляді квадратів та прямокутників.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/121-23/1853-Д від 14.02.2023 року на місці події виявлено сліди, які належать ОСОБА_14 та ділянці долоні руки, залишений долонею лівої руки ОСОБА_7 , який виявлено на дверній лутці з лівої сторони між коридором та житловою кімнатою № 1.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вищенаведені докази є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 .

Доводи захисника,що обвинувачення ОСОБА_7 ґрунтується лише на показах обвинуваченого ОСОБА_8 , не є слушними та спростовуються вищенаведеними належними допустимими, які в повній мірі підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану та поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Доводи захисника, що обвинувачені випадково в будинок потерпілого, а саме через пошуки ОСОБА_13 для повернення їй мобільного телефону, спростовуються показами самих обвинувачених, які повідомили, що зі свідком ОСОБА_12 відвезли ОСОБА_13 до дому, тобто вони достеменно знали її місце знаходження, а будинок вони прибули з зазначених у вироку підстав, використавши мобільний телефон ОСОБА_13 як привід.

Доводи захисника, що обвинувачений ОСОБА_32 обмовив ОСОБА_31 , є необґрунтованими, оскільки допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 частково визнав свою вину у висунутому обвинувачені, а саме підтвердив, що від його дій настала смерть ОСОБА_9 та він заволодів його кільцем, але заперечував причетність до скоєння зазначених кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , пояснив, що оговорив його під час досудового розслідування. Зазначений злочин вчинив сам, ОСОБА_7 хоча і прийшов з ним до будинку ОСОБА_9 , покинув приміщення до вбивства та заволодіння майном потерпілого. Жодного разу не повідомляв, що до нього застосовувались заходи фізичного та психологічного впливу.

За таких обставин, на думку колегії суддів, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується належними та допустимими доказами, які досліджені судом першої інстанції, яким дана відповідна правова оцінка та обґрунтовано покладені в основу вироку.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року (в ред. Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 року) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, міра покарання ОСОБА_7 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочинів, які відноситься до особливо тяжких злочинів, конкретних обставин справи, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння щодо особи похилого віку, даних про його особу, який вину не визнав, не працює, не одружений, малолітніх дітей не має, інвалідом не являється, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, посередню характеристику за місцем проживання.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене остаточне покарання судом першої інстанції у виді 15 (п`ятнадцять років) з конфіскацією майна, є саме таким.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, колегією суддів не знайдено підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких суттєвих порушень КПК або КК України, які б тягли за собою скасування вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 22 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: