Справа № 461/8195/24
Провадження № 1-кс/461/6617/24
У Х В А Л А
про накладення арешту майна
25.10.2024 року. м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,-
в с т а н о в и в :
- мобільний телефон марки Iphone 13, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 ;
- банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_4 ;
- банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ;
- банківську карту «Укргазбанк» № НОМЕР_6 ;
- банківську карту «Укргазбанк» № НОМЕР_7 .
Подане клопотання мотивує тим, що вилучені в ході затримання ОСОБА_5 речі мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та причетних осіб, а тому є необхідним долучення таких речей та документів до матеріалів кримінального провадження з метою використання його у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до них, недопущення їх відчуження, зміни або знищення.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності прокурора.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Досудовим розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що в умовах воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та усвідомлюючи, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, розробив план незаконного переправлення останнього через державний кордон України згідно якого:
- ОСОБА_5 в ході розмови із ОСОБА_6 повідомив останньому про те, що за грошову винагороду в розмірі 12 000 доларів США може організувати ОСОБА_6 безперешкодний виїзд за межі України;
- ОСОБА_5 надавав ОСОБА_6 вказівку щодо прибуття до Закарпатської області та необхідності мати в наявності дійсний паспорт громадянина України для виїзду за кордон, особисті речі та грошові кошти в сумі 1500 доларів США, які будуть передані третій особі;
- ОСОБА_5 забезпечує ОСОБА_6 у Закарпатській області транспортним засобом та водієм задля безперешкодного доставлення ОСОБА_6 до селища Королево Закарпатської області, яке знаходиться у безпосередній близькості до лінії державного кордону України;
- ОСОБА_5 забезпечує особу, яка додатково проінструктує ОСОБА_6 щодо перетину державного кордону України та проведе останнього поза межами пункту пропуску.
Так, 04.09.2024 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на АЗС «WOG», яка знаходиться у м. Ковелі Волинської області, точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання грошової винагороди для себе та особистого незаконного збагачення, в ході зустрічі із ОСОБА_6 повідомив останньому про можливість організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України та сприянні його вчиненню, при цьому зазначивши необхідність передачі йому за вчинення вказаних вище дій грошової винагороди в сумі 12 000 доларів США.
03.10.2024 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, діючи умисно, з корисливих мотивів, в ході телефонної розмови повідомив останньому про деталі незаконного переправлення його через державний кордон України, зокрема, зазначив що у визначену дату та час за його вказівкою повинен буде направитися у Закарпатську область, після чого ОСОБА_6 перетне державний кордон України поза межами пункту пропуску.
23.10.2024 близько 12 години 30 хвилин до ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив йому, що 24.10.2024 близько 09:00 ОСОБА_6 повинен прибути до м. Виноградів Закарпатської області, де його зустрінуть невідомі особи, які допоможуть перетнути державний кордон України. Крім цього, ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_6 взяти із собою грошові кошти в сумі 1500 доларів США (із раніше обумовленої ним суми 12 000 доларів США), які за його вказівкою ОСОБА_6 має передати невідомій особі, яка забезпечуватиме перетин ОСОБА_6 державного кордону України у Закарпатській області, а інша частина грошових коштів у сумі 10 500 доларів США має бути передана ОСОБА_5 довіреною особою ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_7 , 24.10.2024 у місті Львів.
24.10.2024 приблизно о 23.20 год., ОСОБА_5 перебуваючи на території головного залізничного вокзалу, поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 , отримав від ОСОБА_7 заздалегідь ідентифіковані спеціальні імітаційні засоби у вигляді грошових коштів у сумі 10 500 доларів США за організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, шляхом:
-надання вказівки щодо прибуття ОСОБА_6 до Закарпатської області та необхідності мати в наявності дійсний паспорт громадянина України для виїзду за кордон, особисті речі та грошові кошти в сумі 1500 доларів США, які будуть передані третій особі;
-забезпечення транспортним засобом та водієм у межах Закарпатської області задля безперешкодного доставлення ОСОБА_6 до селища Королево Закарпатської області, яке знаходиться у безпосередній близькості до лінії державного кордону України;
-забезпечення особи, яка додатково проінструктує ОСОБА_6 щодо перетину державного кордону України та проведе останнього поза межами пункту пропуску.
Після чого діяльність ОСОБА_5 була припинена працівниками правоохоронних органів, а грошові кошти вилучено.
24.10.2024 на підставі ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
В подальшому, 25.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Разом з тим, в ході затримання ОСОБА_5 проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено:
- мобільний телефон марки Iphone 13, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 ;
- банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_4 ;
- банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ;
- банківську карту «Укргазбанк» № НОМЕР_6 ;
- банківську карту «Укргазбанк» № НОМЕР_7 .
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на речі вилучені 24.10.2024 року, в ході затримання, в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- мобільний телефон марки Iphone 13, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 ;
- банківську картку «Укргазбанк» № НОМЕР_4 ;
- банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ;
- банківську карту «Укргазбанк» № НОМЕР_6 ;
- банківську карту «Укргазбанк» № НОМЕР_7 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1