У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 , захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, Російська Федерації, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на території України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000161 від 07.09.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

В межах даного кримінального провадження 04.09.2024 слідчим складено та прокурором погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України. Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_6 у спосіб, передбачений для вручення повідомлення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги те, яке загрожує підозрюваному покарання у разі визнання його виним в інкримінованому йому злочині (у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна).

Тому, заявлений ризик є достатньо високим.

Існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 на даний час переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що свідчить про можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом реалізації можливостей учасника агентурної мережі.

Під час досудового розслідування встановлено, що існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування на неодноразові виклики до слідчого не з`явився, не дивлячись на те, що був повідомлений про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Про поважні причини неприбуття підозрюваний ОСОБА_6 не повідомив.

Вказане свідчить про умисні дії ОСОБА_6 щодо затягування досудового розслідування у кримінальному провадженні та уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказаний злочин підозрюваний вчинив, діючи з прямим умислом, тобто бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків для громадян України, усього громадянського суспільства України та держави України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства, перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та знаходиться на території рф, враховуючи те, що наявні ризики для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав повністю та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та не був доставлений, останній перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала, щодо поданого клопотання.

Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000161, заслухавши думку прокурора та захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000161 від 07.09.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , достеменно знаючи про обставини агресивної війни Російської Федерації проти України, позиціонуючи себе «генеральним секретарем центрального комітету всесоюзної комуністичної партії (більшовиків)» та «секретарем центрального комітету комуністичної партії радянського союзу (більшовицька платформа)», бажаючи відродження Союзу Радянських Соціалістичних Республік та розділяючи свої погляди з однодумцями та членами його організації, які діяли у тому числі на території України, досудове розслідування стосовно яких здійснювалося та здійснюється в інших кримінальних провадженнях, діючи умисно, цілеспрямовано, переслідуючи антиукраїнські ідеологічні мотиви, з метою спонукання невизначеного кола осіб до змін меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, поєднані із розпалюванням національної ворожнечі, розповсюдив матеріали відповідного змісту.

Так, перебуваючи на території Російської Федерації, у період 2022-2023 років, більш точні дата та час слідством не встановлені, достовірно знаючи про можливість вільного сприйняття матеріалів масовою аудиторію та доступність їх для подальшого вільного збереження і поширення іншими особами, у тому числі членами його організації, розповсюдив виготовлені та підписані ним текстові матеріали у розділі «Наши документы и публикации» (текст тут та надалі по змісту зазначається мовою оригіналу російською) на веб сторінці сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » так званої «Всесоюзной коммунистической партии (большевиков)», у вигляді відсканованих pdf-файлів уставу, звернень, оповіщень, роз`яснень та інших програмних документів, які містять протиправний зміст.

Так, на протиправний зміст розповсюджуваних ОСОБА_6 , який діяв з єдиним кримінально протиправним умислом, та його організацією матеріалів вказує, зокрема, розповсюджений за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у всесвітній мережі «Інтернет» у невстановлену слідством дату та час, але не раніше 13.08.2022, документ під назвою «Обращение к людям доброй воли, мировой общественности и ко всему прогрессивному человечеству о недопустимости постановок военной техники, военного оборудования нацистским, неофашистским военным компаниям, возродившися на территории советской Украины от 13 августа 2022 года № 002/321», підписаний ОСОБА_6 , у якому наявне висловлювання: « ОСОБА_7 общественность совершенно не принимает во внимание того факта, что изначально РСФСР оплатила все долги «бывших» союзных республик и вся советская территория от западных границ Польши до восточных границ России и от Прибалтики до Каспийского юга является единой и неделимой территорией СССР, поскольку демаркационных границ между сегодняшней Россией и Украиной не было, не существует и никогда не будет существовать, а по имущественному праву территория СССР едина и неделима», в якому в безапеляційній формі наголошується твердження про те, що вся територія колишнього Радянського Союзу від Прибалтики до Каспійського моря є неподільна («вся советская территория от западных границ Польши до восточных границ России и от Прибалтики до Каспийского юга является единой и неделимой территорией СССР») й цілісна, мотивуючи це тим, що між сучасними державами, зокрема Україною та Російською Федерацією, відсутні демаркаційні кордони, яких і, на погляд автора, й ніколи не буде встановлено («поскольку демаркационных границ между сегодняшней Россией и Украиной не было, не существует и никогда не будет существовать»).

Використовуючи маніпулятивну тактику підміни правдивих фактів неправдивими, у висловленні «Сегодня на Украине идет война «правительства Украины» с применением войск, вертолетов, танков, БМП, БТР против своих граждан Украины на юго-востоке страны, выступающих за свое конституционное право» ОСОБА_6 проводить думку про наявність громадянського конфлікту в Україні, тим самим заперечуючи розв`язану в 2014 році Російською Федерацією агресивну війну проти України. Підміна фактів, їх оберненість є цілеспрямованою маніпулятивною тактикою формування в масового адресата образу ворога, під яким мається на увазі український уряд («правительства Украины»).

У висловленні «С 24 февраля 2022 года - с начала СВО на Украине укро-бандеровскому Киеву западными странами (США, Канадой, Австралией, Новой Зеландией) была предоставлена военная помощь на общую сумму более 10 млрд. долларов. Кто именно и какое вооружение поставил или обещал передать Украине указывается ниже. ( ОСОБА_8 на 2 июля 2022 года)» ОСОБА_6 в агресивно-емоційній формі характеризує український народ, українську владу («укро-бандеровскому Киеву»), усіх тих, хто патріотично налаштований та захищає територіальну цілісність Української Держави, непорушність її кордонів, намагаючись сформувати негативний образ української влади, її кроків до відстоювання принципів Української Держави.

Експресивно-емоційну негативну оцінку української влади ОСОБА_6 розвиває також у висловленні « ІНФОРМАЦІЯ_4 оплату за поставленное вооружение деньгами, которые принадлежат гражданам Украины, в частности, и советским людям, в целом», де знову повторена теза про «Укро-Правительство» в оцінній формі та формуванням його негативного образу.

Повне заперечення сучасного територіального упорядкування колишніх республік Радянського Союзу послідовно витримано у висловленні «Гражданство советских граждан определяется в заграничном паспорте СССР. Не выдача виз США советским гражданам незаконна. Решение о невыдаче виз советским гражданам псевдо государствами (СНГ), которые являются временными корпоративными трастами на территории СССР, в валюте которых преобладает советское золото и Правительства которых управляются западными специальными службами, незаконно и преступно.», де наявна спроба сформувати негативний образ усіх сучасних держав, що постали з колишніх республік ОСОБА_9 в поєднанні з розпалюванням національної ворожнечі.

Відповідно до висновку експерта № 816/24-21 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 13.03.2024 у публікації, розміщеній за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наявні публічні заклики до зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Окрім цього, продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, діючи з єдиним умислом, ОСОБА_6 за посиланням «http://ck-vkpb.su/static/document/ПЦК205.22учК1БП%%20Оповещение%20о%20партийной%20коммунистической%20этике%20принятия%20решения.pdf» у всесвітній мережі «Інтернет» у невстановлену слідство дату та час, але не раніше 30.12.2022, розповсюджено документ під назвою «Оповещение о партийной, коммуниcтической этике управленческого политического решения от 30 декабря 2022 года № ПЦК205/&22учК1БП», підписаний ОСОБА_6 , у якому наявне висловлювання: «В связи с чем, коммунисты сохранившие партийные билеты членов КПСС, верные делу партии и советскому народу могут возобновить работу первичных партийных организаций КПСС по производственному или территориальному признаку, определившись в дальнейшем в своей политической платформе, сокрытие которой произошло после 19 съезда партии, со всей очевидностью сегодняшнего дня явилось пагубным для СССР, советского правового поля, советского конституционного строя, КПСС, всего мирового коммунистического движения, советского народа, для всех людей доброй воли и трудящихся людей всего мира», в якому чітко висловлені тенденції до поновлення діяльності первинних партійних організацій колишньої комуністичної партії Радянського Союзу («возобновить работу первичных партийных организаций КПСС») з активізацією їх діяльності за територіальним чи виробничим принципами, що суперечить Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Водночас поновлення дії таких партійних структур має тенденцію до відродження колишнього утворення Радянського Союзу, що суперечить настановним принципам конституційного ладу Української Держави.

Також у висловленні «ЦК ВКП(б) утверждает, что возобновление советской государственности является актуальнейшей задачей современности в период Специальной Военной Операции (СВО), против полчищ возобновившегося фашиствующего мирового альянса в составе более пятидесяти государств мира на своём кровавом пути завоевания и уничтожения нашей советской Родины» у структурі цього ж тексту виражена настанова на відновлення радянської державності в період проведення так званої «Спеціальної військової операції в Україні» («возобновление советской государственности является актуальнейшей задачей современности в период Специальной Военной Операции (СВО)»), а поновлення колишнього Радянського Союзу можливе лише за умови повної ліквідації державного устрою в Україні, тобто, в цьому висловленні виражений публічний заклик до зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України для відновлення радянської державності («возобновление советской государственности»).

Ідея про поновлення радянської державності міститься також у висловленні «ЦК ВКП(б) уведомляет всех советских граждан, не потерявших Веру в своё Отечество, в славный подвиг наших Предков, в святость защиты нашей Родины, что возобновление советской государственности является гарантией существования нашего многонационального государства», чим знову ж таки проголошується теза про зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, й повну втрату Української державності.

Відповідно до висновку експерта № 816/24-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 13.03.2024 у публікації, розміщеній за посиланням «http://ck-vkpb.su/static/document/ПЦК205.22учК1БП%%20Оповещение%20о%20партийной%20коммунистической%20этике%20принятия%20решения.pdf» наявні публічні заклики до зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України та публічні заклики до зміни державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Також, продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, діючи з єдиним умислом, ОСОБА_6 за посиланням «http://ck-vkpb.su//static/document/П333.13У.22П1БЛ%%20Разьяснение%20уведомление%20О%20легитимности%20правоприемственности%20ВКП(б)%20ГИС.pdf» у всесвітній мережі «Інтернет» у невстановлену слідством дату та час, але не раніше 03.04.2023 розповсюджено документ під назвою «Официальное разьяснение и уведомление № П333/13У&22П1БЛ от 3 марта 2023 года», підписаний ОСОБА_6 , у якому наявне висловлювання «В связи, с чем ЦК ВКП(б) призывает всех советских граждан сохранять выдержку, мужество, стойкость, упорство и бдительность, в достижении поставленной цели - реализации Советской юрисдикции в аспекте Конституции СССР 1936 года, возобновлении реальной государственности СССР, правового поля СССР, советской государственно-правовой, мировоззренческо-методологической, социально-политической, духовно-нравственной конституционной законности» з публічним закликом у прямій формі до порушення сучасних кордонів України, її територіальної цілісності, оскільки автор прямо говорить про повернення до територіального утворення в межах Конституції СРСР 1936 року («призывает всех советских граждан сохранять выдержку, мужество, стойкость, упорство и бдительность, в достижении поставленной цели - реализации Советской юрисдикции в аспекте Конституции СССР 1936 года»). Продовженням цього твердження потрібно вважати висловлення «ЦК ВКП(б) категорически придерживается стойкого убеждения, что Советский народ, во главе с Русским народом, возродит Советское государство и в нынешнем духовно-нравственном, военном, политическом, мировоззренческом, правовом, противостоянии с возродившимся фашизмом III, IV Рейхов в составе бандеровских банд на территории Советской Украины, СССР под протекторатом США, Великобритании, НАТО и пятидесяти государств союзников Западного альянса не просто выстоит, но и безусловно и безапелляционно одержит Победу Мира, Справедливости, Разума и Добра под руководством В.В. Путина, Гаранта Конституции СССР 1936 года», де чітко проводиться ідея про відновлення колишньої держави СРСР у кордонах, закріплених у конституції цієї держави за 1936 рік, та упевненість, що саме так відбудеться («возродит Советское государство»).

Відповідно до висновку експерта № 816/24-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 13.03.2024 у публікації, розміщеній за посиланням «http://ck?vkpb.su//static/document/П333.13У.22П1БЛ%%20Разьяснение%20уведомление%20О%20легитимности%20правоприемственности%20ВКП(б)%20ГИС.pdf» наявні публічні заклики до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, поєднані із розпалюванням національної ворожнечі.

04 вересня 2024 року старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області підполковником юстиції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , у відповідності до статті 277 КПК України, складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування (обрання) запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про обрання запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України обґрунтована.

Однак, вручити дане повідомлення ОСОБА_6 у день його складення, не представилось можливим, так як останній перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та на виклики до слідчого та прокурора не з`являється.

Відповідно до частини першої статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною восьмою статті 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Враховуючи зазначене вище, повідомлення про підозру ОСОБА_6 розміщено в офіційному друкованому виданні загальнодержавної сфери розповсюдження "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, ОСОБА_6 викликався до старшого слідчого в особливо важливих справах УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 на 07 вересня, 08 вересня та 09 вересня 2024 року для отримання письмового повідомлення про підозру та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000161 від 07.09.2022, шляхом розміщення повісток в офіційному друкованому виданні загальнодержавної сфери розповсюдження "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора

Проте, підозрюваний до слідчого не з`явився та поважність причин не повідомив.

Постановою слідчого від 13.09.2024 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Таким чином, органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (Російська Федерація), та останній переховується від органів досудового розслідування.

Наведене свідчить про те, що перебуваючи на волі підозрюваний і в подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані вище ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до частини шостої статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Абзацом 7 частини четвертої статті 183 КПК України передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Відповідно до частини четвертої статті 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення частини четвертої статті 197 КПК України, суд вважає за можливе та необхідне не зазначати строк дії даної ухвали.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є тотожним поняттю застосування такого запобіжного заходу, а тому після затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде повторно розглядатися судом у встановленому законом порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя