Провадження по справі № 1-кп/367/509/2024
УХВАЛА

Іменем України

14 серпня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілої юридичної особи: ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000181 від 07.11.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровка Кам`янець-Дніпровського р-ну Запорізької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, суд,,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000181 по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні подав письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурора, оскільки обвинувальний акт було направлено до суду з порушенням вимог ст. 291 КПК України, а саме: до обвинувального акту не було додано розписку про отримання стороною захисту обвинувального акту та копії цивільного позову. Крім того, захисник зазначив, що в обвинувальному акті в порушення вимог закону прокурором зазначені посилання на письмові докази по даному кримінальному провадженню, що суперечить положенням ч. 2, 4 ст. 291 КПК України. Також, в своєму клопотанні захисник вказує, що Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить усіх процесуальних дій, які були проведені під час досудового розслідування даного кримінального провадження. Таким чином, захисник ОСОБА_5 вважав, що наведені ним порушення перешкоджають призначенню обвинувального акту до судового розгляду та прийняттю законного та обґрунтованого рішення під час судового розгляду, порушують гарантовані законом процесуальні права сторін кримінального провадження, порушують основні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, та фактично нівелюють принципи безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду до початку судового розгляду. Крім того, захисник ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні подав письмове клопотання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та просив скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2023 року, а саме: з приватного будинку АДРЕСА_2 . В своєму клопотанні захисник вказує, що арешт на вищевказане майно було накладено з метою забезпечення цивільного позову. Разом із тим, сторона захисту вважає, що в даному кримінальному провадженні цивільний позов заявлений не був, оскільки прокурор не мав повноважень, звертатись до суду з цивільним позовом в інтересах ДП «Антонов». Крім того, оскільки прокурор не має повноважень на звернення до суду в інтересах ДП «Антонов» з позовом до суду просили залишити позов без розгляду. Враховуючи наведене, захисник вважав, що відсутні підстави для накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову. Крім того, сторона захисту зазначила, що подана прокурором позовна заява у нової редакції не відповідає вимог закону, оскільки прокурор звертаючись із позовом в інтересах АТ "Українська оборонна промисловість" та в інтересах АТ "Антонов", однак позовні вимоги про стягнення спричиненої злочином шкоди заявлені лише щодо однієї юридичної особи. Також, в підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав до суду письмову скаргу на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 19.05.2023 року, в порядку ст. 303 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання та скаргу захисника ОСОБА_5 та просили їх задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства. Крім того, прокурор подав письмові заперечення на клопотання захисника про повернення обвинувального акту, про скасування арешту майна та на скаргу на повідомлення про підозру, просив відмовити у їх задоволенні з підстав зазначених в письмових запереченнях.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 просила призначити справу до судового розгляду та вирішити скаргу захисників на розсуд суду. Також просила відмовити у задоволенні клопотання захисників про скасування арешту, оскільки останній накладений з метою забезпечення цивільного позову прокурора поданого в інтересах потерпілої юридичної особи АТ "Антонов".

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Так, суд дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив, що відповідно до Розписок, які додані до обвинувального акту, 30.06.2023 року копію обвинувального акту, реєстр матеріалів досудового розслідування та копію цивільного позову було отримано, особисто, під підпис, обвинуваченим ОСОБА_9 та його захисником ОСОБА_10 .. Також, до обвинувального акту було додано квитанції з описом від 30.06.2023 року, відповідно до яких захиснику ОСОБА_5 були направлені поштою: копія обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та копія цивільного позову. Також, зазначені документи були направлені прокурором й у електронному виді на офіційну електронну пошту адвоката ОСОБА_5 та у месенджер «WhatsApp», що підтверджується наданими суду скріншотами, як додатки до обвинувального акта.

Таким чином, доводи захисника про порушення вимог щодо вручення обвинувального акту стороні захисту спростовуються наявними в матеріалах провадження, вищевказаними, доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта та доданими до нього матеріалами, перевіривши доводи захисника, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відповідає вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону.

Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, суд прийшов до висновку, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Посилання сторони захисту на неповноту та неправильність Реєстру досудового розслідування доданого до обвинувального акту, суд зазначає, що Реєстр досудового розслідування є лише додатком до обвинувального акту та недотримання вимог щодо його змісту не можуть слугувати самостійними підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.

При вирішення питання щодо скарги захисника на повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення від 19.05.2023 року, суд виходить з наступного.

Частиною 3 статті 303 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Разом із тим, подання скарги на повідомлення про підозру, передбачено п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України й лише під час досудового розслідування: на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Таким чином, суд дійшов висновку, що скарга захисника ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення від 19.05.2023 року не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання сторони захисту про скасування арешту з майна, суд виходить з наступного.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що разом із обвинувальним актом, до суду надійшов цивільний позов прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства (Державного концерну) «Українська оборонна промисловість», Акціонерного товариства (Державного підприємства) «АНТОНОВ» до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, ціна позову 1378337 гривень.

Як вбачається з копії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2023 року, з метою забезпечення цивільного позову було накладено арешт на майно, а саме: приватний будинок АДРЕСА_2 , який зареєстрований на праві власності на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною відповідним службам Міністерства юстиції України проводити реєстрацію, перереєстрацію, чи будь які інші дії щодо зміни власника вказаного приватного будинку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: на будинок АДРЕСА_2 , накладено з метою забезпечення відшкодування шкоди (цивільний позов), в разі визнання ОСОБА_7 винуватим за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та задоволення цивільного позову, тому відповідно до ст. 170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення права на відчуження вказаного майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

Так, суд зазначає, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, а тому такий вид забезпечення кримінального провадження як арешт майна, виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, тому на думку суду заявлене стороною захисту клопотання про скасування арешту майна, заявлене передчасно, оскільки на даній стадії суд позбавлений можливості вирішувати ті питання, які він повинен вирішувати при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, з врахуванням наявного пред`явленого обвинувачення, є достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника про скасування арешту майна слід відмовити.

Вирішуючи питання про прийняття цивільного позову прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства (Державного концерну) «Українська оборонна промисловість», Акціонерного товариства (Державного підприємства) «АНТОНОВ» до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням до свого провадження та розгляду в даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Крім того, як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідачів повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, яке заподіяло інтересам ДП "Антонов" тяжких наслідків у розмірі 1 378 337, 62 грн..

Досліджуючи зміст позовних вимог, викладених в позовній заяві прокурора в новій редакції, судом встановлено, що прокурор, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість», Акціонерного товариства «АНТОНОВ» просить суд стягнути з ОСОБА_7 на користь Акціонерного товариства «АНТОНОВ» матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 1378337,62 грн..

Таким чином, в порушення вищезазначених вимог ЦПК України, прокурором не заявлено позовних вимог від Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» до ОСОБА_7 , однак досліджуючи склад учасників справи, судом встановлено, що Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» має статус позивача.

Також позивачем не наведено достатнього правового обгрунтування, тобто не зроблено посилання на відповідний спосіб захисту, що в свою чергу, позбавляє суд можливості однозначного трактування позовних вимог.

Таким чином позивачу слід уточнити позовні вимоги з посиланням на конкретні норми - статті Цивільного кодексу України та/або Цивільного процесуального кодексу України, а також обґрунтувати обрання такого способу захисту порушеного права, із посиланням на норму матеріального права, якою передбачено відповідний спосіб захисту права, тобто обґрунтувати, що обраний спосіб не суперечить закону та встановлений законом.

Крім того, як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У зв`язку з наведеним, позивачу слід уточнити зміст позовних вимог з посиланням на конкретні норми - статті Цивільного кодексу України та/або Цивільного процесуального кодексу України; обґрунтувати обрання такого способу захисту порушеного права, із посиланням на норму матеріального права, якою передбачено відповідний спосіб захисту права, тобто обґрунтувати, що обраний спосіб не суперечить закону та встановлений законом; надати докази на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві; надати копії документів які підтверджують виклад обставин у позовній заяві завірені належним чином та читабельні, вказати відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, нову позовну заяву необхідно подати разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву прокурора слід залишити без руху та надати прокурору строк - 10 днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 290, 291, 314-315, 369-376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_5 на повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 19.05.2023 року в порядку ст. 303 КПК України залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.

Призначити по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 19 серпня 2024 року о 15 годині 50 хвилин в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області.

Повідомити учасників кримінального провадження про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Цивільний позов прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 в інтересах Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість», Акціонерного товариства «АНТОНОВ» до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без руху.

Заявнику надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, заява відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Повний текст ухвали буде складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 19 серпня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1