справа № 279/2854/24,
провадження 1-в/279/748/24
У Х В А Л А іменем України
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені подання Коростенського РВ№1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області про приведення вироку у відповідність до закону відносно засудженої ОСОБА_3 , -
Начальник Коростенського РВ№1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області звернувся до суду з поданням про приведення вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2024 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до діючого законодавства.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_3 з 16.07.2024 року перебуває на обліку в Коростенського РВ№1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області. Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Краївсщина Хорошівського району Житомирської області, проживає в АДРЕСА_1 , було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, де останній своїми протиправними діями 23.03.2024 року завдала матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 2598,42 грн, що не перевищила встановленої Законом суми вартостіф викрадено майна на момент вчинення правопорушення у 2024 році.
18 липня 2024 року набрав чинності Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон).
На підставі вищевикладеного, начальник Коростенського РВ№1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області просить привести вищевказаний вирок у відповідність до Закону №3886-ІХ.
Засуджений, прокурор, ініціатор подання належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2024 року ОСОБА_3 визнанана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, покладено на ОСОБА_3 обов`язки, відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Згідно вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Зі змісту вироку слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_3 вчинила в березні 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», становив 3028,00 грн.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01 січня 2022 року становило 3028 грн.

Як убачається з вироку, вартість викраденого майна складає 2598,42 грн., тобто не перевищує 3028,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2024 року завдала матеріальну шкоду потерпілому на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня звітного року, у якому була скоєна крадіжка (2024 рік), тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до звільнення засуджену ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, подання начальника Коростенського РВ№1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Коростенського РВ№1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2024 року за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в семиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Копія згідно оригіналу