Справа № 305/1024/24
Номер провадження 1-кп/305/284/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2024 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , малолітнього відносно якого розглядається клопотання ОСОБА_4 , його законних представників сестри ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Рахівської міської ради ОСОБА_8 , поліцейського ювенальної поліції Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування до малолітнього примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за № 0000251, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з початковою освітою, учня 8-а класу ЗЗСО І-ІІІ ст. № 2 Рахівської міської ради, не судимого, за ознаками кримінального правопорушення (суспільно-небезпечного діяння), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Рахівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи малолітнім, вчинив суспільно-небезпечне діяння при таких обставинах.

13 лютого 2024 року, близько 03 годині 30 хвилин, малолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, під час дії на території України воєнного стану введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який був продовжений Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 затвердженого Законом України № 3564-IX від 06.02.2022 на 90 діб до 13.05.2024, за попередньою змовою групою осіб, спільно з двома іншими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, шляхом злому замка та відважування захисного жалюзі проникнули до приміщення торговельного кіоску ФОП ОСОБА_10 розташованого в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали 30 плиток чорного шоколаду ROSHEN вартістю по 54,90 грн. за штуку загальною вартістю 1647 грн., коробка з 30 шт. шоколадних батончиків ROSHEN вартістю по 16,40 грн. за штуку загальною вартістю 492 грн, коробка з 64 шт. шоколадних батончиків «Сливки Линивці» вартістю по 5,65 грн. за штуку загальною вартістю 361,6 грн, 10 вафель ROSHEN вартістю по 15,3 грн. за штуку загальною вартістю 153 гривень, та гроші з каси в сумі 800 гривень, спричинивши власнику ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 3453,6 (три тисячі чотириста п`ятдесят три гривні 60 коп.).

Крім того, 16 лютого 2024 року, близько 01 годині 45 хвилин, малолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, під час дії на території України воєнного стану введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який був продовжений Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 затвердженого Законом України № 3564-IX від 06.02.2022 на 90 діб до 13.05.2024, за попередньою змовою групою осіб, спільно з двома іншими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, шляхом злому замка та відважування захисного жалюзі проникнули до приміщення торговельного кіоску ФОП ОСОБА_10 розташованого в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали блок з 12 пляшок ємністю по 0,5 л. води Coca Cola вартістю по 22,6 грн. за пляшку загальною вартістю 271,2 грн., 3 пачки насіння соняшника 120г. вартістю по 31,9 грн. за пачку загальною вартістю 95,7 грн., 4 пачки соломок вартістю по 8,2 грн. за штуку загальною вартістю 32,8 грн, 8 упаковок печива вартістю по 18,4 грн. за упаковку загальною вартістю 147,2 гривень, 6 упаковок упаковки сосисок вартістю по 47,2 грн. за упаковку загальною вартістю 283,2 гривень, 4 упаковки сардельок вартістю по 169,73 грн. за упаковку загальною вартістю 678,92 гривень, 5 палок сиро-в`яленої ковбаси вартістю по 182,7 грн. за палку загальною вартістю 913,5 гривень, спричинивши власнику ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2422,52 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 52 коп.).

19 лютого 2024 року, близько 03 годині 30 хвилин, малолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, під час дії на території України воєнного стану введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який був продовжений Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 затвердженого Законом України № 3564-IX від 06.02.2022 на 90 діб до 13.05.2024, за попередньою змовою групою осіб, спільно з двома іншими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, шляхом злому навісного замка вхідних дверей проникнули до приміщення магазин-бару «Мисливець» ФОП ОСОБА_11 звідки таємно викрали 1 пляшку ємністю 0,5 л. 3-зіркового коняку SHABO вартістю 180 грн., 5 пляшок ємністю по 0,5 л. горілки BLUE-ICE вартістю по 150 грн. за пляшку загальною вартістю 750 грн., 1 палка копченої ковбаси «Бужанель» вартістю 345 грн., 1 палка копченої ковбаси «Явор» вартістю 310 грн., 1 палка копченої ковбаси «Салямі класік» вартістю 283 грн., 2 упаковки копчених ребер вартістю по 170 грн. за упаковку загальною вартістю 340 грн, 1 упаковка цукерок Jellopy вартістю 55 гривень, 2 пари чоловічих шкарпеток вартістю по 30 грн. за пару загальною вартістю 60 гривень, та гроші з каси в сумі 7000 гривень, спричинивши продавцю ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 9323 (дев`ять тисячі триста двадцять три) грн.

Дії малолітнього ОСОБА_4 підпадають під ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні, прокурор, підтримуючи клопотання зазначив, що ОСОБА_4 є малолітнім, вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння не досягши віку з якого передбачена кримінальна відповідальність, після вчинення щиро розкаявся.

ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що більше такого не повториться, скоїв вказане під впливом старших знайомих з якими скоював суспільно небезпечні діяння (крадіжки).

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 , його мати ОСОБА_6 просила задовольнити клопотання прокурора та передати сина під її нагляд.

Захисник малолітнього ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 , просив суд задовольнити клопотання прокурора про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру та передати останнього під нагляд матері ОСОБА_13 ..

Представник служби у справах дітей та представник Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, у судовому засіданні, не заперечували проти задоволення клопотання.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , в судове засідання не з`явились надали до суду заяви, в яких просили проводити судове засідання без їх участі, а також зазначили, що претензій вони не мають, матеріальну шкоду відшкодовано в повному обсязі.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 97 КК України Неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу. Примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, які зазначені в клопотанні прокурора, а саме: протоколи огляду місця події від 19.02.2024 та 02.03.2024;протоколи допиту потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_14 ; протоколи впізнання речей; протокол огляду відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження кіоску «DU-MEN»; протокол допиту малолітнього ОСОБА_4 ; висновок судово-товарознавчої експертизи №1832/24 від 08.04.2024 та висновок судової дактилоскопічної експертизи СЕ-19/107-24/3035-Д, та письмові докази які додані прокурором у судовому засіданні, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання, вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 13 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії зазначені в статті 97 КК України.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 , яка згодна на передачу сина їй під нагляд.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу малолітнього, характеристику малолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення малолітнім суспільно-небезпечного діяння, а також те, що він постійно проживає разом з батьками, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, за місцем навчання характеризується позитивно.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази - відсутні.

Процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/107-24/3035-Д від 21.03.2024 року, становлять 2271,84 гривень , долю яких суд вирішує на підставі ст.ст. 118-124 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000251 від 08.04.2024 року відносно малолітнього ОСОБА_4 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 .

Строк застосування примусового заходу виховного характеру у вигляді передання під нагляд матері для ОСОБА_4 визначити терміном 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , (мати малолітнього ОСОБА_4 ), процесуальні витрати на залучення експерта, за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/107-24/3035-Д від 21.03.2024 року, у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 84 копійки, на користь держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1