Провадження № 1-кп/127/730/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 від 11.06.2019, № 0002533 від 20.11.2019 та № 0000012 від 05.01.2021, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 від 11.06.2019, № 0002533 від 20.11.2019 та № 0000012 від 05.01.2021.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за епізодами від 07.06.2019, від 08.06.2019 та від 17.11.2019, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

ТОВ «АТБ-маркет» та ТОВ «РУШ» згоду на залучення їх як потерпілих до провадження не надали.

Потерпіла ОСОБА_6 в письмовій заяві просила розглядати кримінальне провадження без її участі. В заяві також зазначила, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з обвинувальними актами, в яких описуються епізоди обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за 07.06.2019, 08.06.2019 та 17.11.2019, встановлено таке.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 18:21 год, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_6 , розташованого на першому поверсі ТЦ «Мир», по АДРЕСА_1 , побачила на торговельних прилавках різноманітні товари, після чого у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу взяла з торгівельного прилавку магазину один зарядний пристрій ТМ «Havit» моделі «PowerBankHV-PB830», після чого дістала його із прозорої пакувальної коробки. Ринкова вартість даного зарядного пристрою відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 4361/19-21 від 25.06.2019 становить 275,00 грн. Після чого, ОСОБА_4 , сховавши вказаний товар до своєї сумки, не розрахувавшись пройшла повз каси магазину, залишивши місце вчинення злочину і розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 ОСОБА_6 завдана матеріальна шкода на загальну суму 275,00 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , 08.06.2019 близько 18:36 год, перебуваючи у торгівельному залі магазину ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 126, побачила на торгівельних полицях товари, після чого у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме товарів магазину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, повторно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу взяла з торгівельного прилавку магазину одну портативну колонку, вартість якої згідно з висновком експерта №5010/19-21 від 22.07.2019 становить 299 грн, яку витягнула із полімерної коробки та поставила її до корзини для покупок, яку тримала у руці. Після цього ОСОБА_4 зайшла у інший торговий ряд, де переклала портативну колонку із корзини до своєї сумки, яка знаходилась на правому плечі та, не розрахувавшись за вказаний товар, вийшла з приміщення магазину. В подальшому, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим завдала ТОВ «АТБ-маркет» матеріальної шкоди на загальну суму 299 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 15:08 год зайшла до приміщення магазину «Єва 2107», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ» (). У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за її діями не спостерігають сторонні особи, взяла із полиць магазину одну банку жіночої парфумованої води «Ерос» ТМ «Версаче», об?ємом 5 мл, одну банку чоловічої туалетної води «Омо ТЕСТЕР» ТМ «Трусарді» та одну зубну щітку «Орал-Бі - Електрична Експерт». Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , з метою приховання майна, помістила під свій верхній одяг вказані речі, після чого з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта № 509-511/20-21 від 27.01.2020 ринкова вартість одного флакону парфумованої туалетної води ТМ «Versace» серії «Eros Pour Femme» ємністю 5 мл, на момент вчинення злочину 17.11.2019 складала 183,60 грн. Ринкова вартість одного флакону зразку продукції для демонстрації його якостей (тестер) чоловічої парфумованої води ТМ «Tussardi» серії «Umo» ємкістю 100 мл, на момент вчинення злочину 17.11.2019 складала 839,60 грн. Ринкова вартість щітки зубної електричної ТМ «Braun» серії «Oral-B Pro Expert» моделі «DB4010» типу «3744», на момент вчинення злочину 17.11.2019 складала 503,40 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдала матеріального збитку ТОВ «РУШ» () на загальну суму 1526,60 грн.

По епізоду від 07.06.2019 діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). По епізодах від 08.06.2019 та від 17.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Частиною 1 статті 2 КК України регламентовано, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В свою чергу ч. 3 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз. 4 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 479-2 КПК України регламентовано, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Суд також враховує позицію Верховного Суду з цього приводу, викладену у постанові від 22.08.2024 (справа № 567/507/23), яку підтримала об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

Частиною 2 статті 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 НМДГ.

Аналіз указаних норм закону, як зазначив ВС, свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 КК).

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК України визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК України дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 01.01.2019 становив 1921 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2019 році для кримінально-правової кваліфікації становив 960,50 грн.

Відтак, для вирішення питання щодо наявності в діяннях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення або ж ознак адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи перевищує вартість викраденого нею майна 2 НМДГ, в 2019 році 1921 грн.

Так, відповідно до обвинувального акта, в 2019 році по жодному з епізодів злочинної діяльності ОСОБА_4 вартість викраденого нею майна не перевищувала 1921 грн. Тобто вартість викраденого майна по кожному з вищевказаних епізодів є меншою від тої, з якої відповідно до Закону України № 3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме в 2019 році 1921 грн (станом на момент вчинення кримінальних правопорушень).

З огляду на вищевикладене, враховуючи згоду обвинуваченої ОСОБА_4 , суд з урахуванням висновків, зроблених ВС у наведених вище постановах, а також принципу зворотної дії закону в часі, закріпленого статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України, вважає за необхідне закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 від 11.06.2019, № 0002533 від 20.11.2019 та № 0000012 від 05.01.2021, в частині епізодів від 07.06.2019, від 08.06.2019 та від 17.11.2019, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта суд стягує з обвинуваченого на користь держави у разі ухвалення обвинувального вироку. Поряд з тим, ч. 1 ст. 126 КПК України регламентовано, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Суд також враховує позицію ВС, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, у постанові від 01.02.2024 (справа № 930/497/23) ВС дійшов до висновку, що закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

У вказаній постанові ВС також зауважив, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дає суду змогу в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження в зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, має відшкодувати саме ця особа.

При цьому суд також вважає слушним наголосити на тому, що реабілітуючими підставами закриття кримінального провадження є ті підстави, що пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення (встановлено відсутність події кримінального правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу кримінального правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати).

Під час досудового розслідування було зібрано достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, разом з тим у судовому засіданні обвинувачена надала згоду на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення її за епізодами від 07.06.2019, від 08.06.2019 та від 17.11.2019 та не наполягала на продовженні судового розгляду кримінального провадження в цій частині в загальному порядку, а відтак не використала свого права на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень (не наполягала на своїй реабілітації). Тобто настали певні обставини втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за яких кримінальне провадження (обвинувачення за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України) щодо ОСОБА_4 виключається.

З огляду на викладене, враховуючи, що криміналістичні дослідження (№ 4361/19-21 від 25.06.2019, № 5010/19-21 від 22.07.2019 та №509-511/20-21 від 27.01.2020) були проведені під час досудового розслідування саме в межах встановлення вартості викраденого майна, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 126 КПК України та правовий висновок ВС, висловлений у постанові 01.02.2024 (справа № 930/497/23), суд вважає за доцільне судові витрати на залучення експертів під час досудового розслідування покласти на обвинувачену.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 3-5, 185 КК України, ст. 100, 124, 174, 284, 371, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000634 від 11.06.2019, № 0002533 від 20.11.2019 та № 0000012 від 05.01.2021, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України (вчинених 07.06.2019 стосовно потерпілої ОСОБА_6 , 08.06.2019 стосовно потерпілого ТОВ «АТБ-маркет» та 17.11.2019 стосовно потерпілого ТОВ «РУШ»), закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2019 по справі № 127/31662/19 на майно, а саме: однин скляний флакон парфумованої туалетної води ТМ «Versace» серії «Eros Pour Femme» ємністю 5 мл та щітку зубну електричну ТМ «Braun» серії «Oral-B Pro Expert» моделі «DB4010» типу «3744».

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-один зарядний пристрій ТМ «Havit» моделі «PowerBankHV-PB830», який належить ОСОБА_6 повернути власнику;

-однин скляний флакон парфумованої туалетної води ТМ «Versace» серії «Eros Pour Femme» ємністю 5 мл та щітку зубну електричну ТМ «Braun» серії «Oral-B Pro Expert» моделі «DB4010» типу «3744», які належать ТОВ «РУШ» () повернути власнику;

-одну портативну бездротову музичну колонку, яка належить ТОВ «АТБ-маркет» () повернути власнику;

-DVD-R диски з відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Вінниці, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , громадянки України, до адміністративної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: