Провадження № 1-кп/947/312/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000829 від 27.06.2023 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, укранця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 31.03.2005 року Ленінським районним судом м. Кіровоград за ч. 3 ст. 185, у відповідності до ст. 71 КК України - до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 29.01.2010 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 2 ст.185, ст. 304 КК України у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України - до 4 років позбавлення волі;

- 24.02.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309 КК України, у відповідності до ст. 71 КК України - до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 04.02.2015 року Каменським районним судом Черкаської області до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ

27.06.2023 року ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою незаконного придбанняпсихотропної речовини без мети збуту, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав особливо небезпечні психотропні речовини, шляхом отримання відправлення №219000246 у відділенні №6 транспортної компанії «SAT» розташованої за адресою м.Одеса, пр.-т Небесної Сотні, 4д/2.

У подальшому, 27 червня 2023 року приблизно о 12 годині 40 хвилин за адресою АДРЕСА_3 , навпроти відділення №6 транспортної компанії «SAT», працівниками поліції був зупинений ОСОБА_6 , у якого під час проведення огляду місця події виявлено та вилучено картонну коробку всередині якої знаходилось 2 згортки із 2 полімерними пакетами із застібкою типу «zip-lock» із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено РVP, загальним кількісним вмістом 727,5886 г., що є особливо великими розмірами, яку ОСОБА_6 незаконно придбав та почав незаконно зберігати при собі без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропних речовин в особливо великих розмірах, без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що він є наркозалежною особою, протягом 20 років вживає психотропні речовини, зокрема психотропну речовину РVP вживає щодня близько 10 років шляхом паління приблизно 3 грамм в день. Він перебуває на замісній терапії протягом 5 років, у теперішній час отримує та вживає метадон. Він не займається збутом психотропних речовин. У червні 2023 року він у телеграм каналі в інтернет магазині, в якому він завжди покупав психотропну речовину, була акція, тому він замовив Альфа ПВП для себе для особистого вживання близько 500 грамм за 10 тисяч гривень, які він зібрав на операцію по пересадці шкіри. Підтвердив, що забирав психотропну речовину у відділені пошти «САТ» на АДРЕСА_4 , де його затримали поліцейські, які виявили та вилучили у нього психотропну речовину, яку він придбав для особистого вживання без мети збуту. Кількість отриманої ним психотропної речовини підтверджує.

Повністю визнає вину у вчиненні незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, просить суд суворо не карати.

В ході з`ясування обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, судом досліджені наступні письмові докази та процесуальні документи:

-Витяг з ЄРДР від 27.06.2023 року, відповідно до якого внесені відомості про кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ст. 307 ч. 1 КК України до ЄРДР на підставі матеріалів правоохоронниї органів;

-Протокол огляду місця події від 27.06.2023 року з ілюстративною таблицею та відеозаписом, який за погодження учасників судового провадження не досліджувався у судовому засіданні, відповідно до якого навпроти входу до відділення №6 пошти (транспортної компанії «SAT») за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено картонну коробку, що була загорнута у полімерну плівку чорного кольору із наліпкою - номером посилки №219000246, під якою знаходилась товаро-транспортна накладна №219000246, що у подальшому упаковано до сейф-пакету НПУ №ВУМ4001040. При відкритті картонної коробки коричневого кольору, було встановлено, що всередині коробки знаходяться: 3 упаковки з вівсяною крупою, 1 упаковка із кам`яною сіллю, що у подальшому упаковано до сейф-пакету НПУ №ВУМ4001040, 1 згорток полімерної плівки, всередині якого загорнений полімерний пакет із застібкою типу «зіп-лок» із кристалічною речовиною червоного кольору, що у подальшому упаковано до сейф-пакету НПУ №INZ2058035; 1 згорток полімерної плівки, всередині якого загорнений полімерний пакет із застібкою типу «зіп-лок» із кристалічною речовиною зеленого кольору, що у подальшому упаковано до сейф-пакету НПУ №INZ2058036. Зі слів ОСОБА_6 , дані кристалічні речовини є «мефедроном», тобто забороненою в обігу речовиною. Крім цього, під час проведення слідчої дії ОСОБА_6 видав свій мобільний телефон марки «Redmi Note 10 Pro», модель 2101K6G, ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із двома сім картами мобільного оператору «Vodafone», який упаковано до сейф-пакету НПУ ЖР8Р1091142, порожні полімерні пакети із застібками типу «зіп-лок» різних розмірів, 2 мотки із липкою стрічкою, новий неактивований стартовий пакет мобільного оператору «Vodafone», без номеру, що упаковано до сейф-пакету НПУ №INZ2058034.

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.10.2022 року, в ході якого у присутності понятих та відеозаписом, який за погодження учасників судового провадження не досліджувався у судовому засіданні, відповідно до якого проведено огляд предмету під час якого відбувся експрес-тест за допомогою експрес-тесту ІDТ 5000 Amphetamine/Methamphetamin швидкий тест для виявлення наркотичних речовин - амфетаміну/мефамфетаміну (LOT:5035021А ЕХР:12/2024). За результатами проведення огляду предмету кристалічна речовина, що була упакована до сейф-пакету НПУ №INZ2058G35 разом із первинним пакування, була упакована до сейф-пакету НПУ №INZ2063046, а використаний експрес-тест ІDТ 5000 - Amphetamine/Methamphetamin (LOT:5035021A EXP: 12/2024), упакований до сейф-пакету НПУ №PSP 1364843. Окрім того, проведено огляд предмету під час якого відбувся експрес-тест за допомогою експрес-тесту ІDТ 9000 - General Screening Drugs загальна перевірка на наркотичні засоби, (LOT:9033122AT EXP: 08/2025). За результатами експрес-тесту було встановлено, що досліджувана речовина зеленого кольору містить кокаїнову основу (наркотичний засіб).

Після огляду та проведення тесту кристалічна речовина зеленого ; кольору, залишена у полімерному пакеті та первинний сейф-пакет у № INZ2058036 запаковується у сейф-пакет № PSP2247781 та вищезазначений /використаний експрес-тест IDT 9000- General Screening Drugs LOT: НОМЕР_3 ; EXP: 08/2025) поміщено у сейф-пакет № PSP1364839.

-Протокол огляду предмету від 28.06.2023 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого проведений огляд

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2023 року, відповідно до якого у присутності понятих свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 , як особу, 27.06.2023 року у відділення № НОМЕР_4 пошти « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_3 , отримала відправлення ;

-Постанови про визнання та залучення речових доказів від 27.06.2023 року, від 15.08.2023 року;

-Висновок експерта №СЕ-19-23/3 6479-НЗПРАП від 08.08.2023 року, відповідно до якого у наданих на експертизу речовинах, які згідно з постановою про призначення експертизи «.. .кристалічні речовини червоного кольору та кристалічні речовини зеленого кольору...» виявлено особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 727,5886 г.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №152 від 21.02.2024 року ОСОБА_6 перебуває на обліку у нарколога, діагноз: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, на теперішній час під клінічним спостереженням, на заміснїй терапії метадоном». ОСОБА_6 не страждає хворобливим психічним розладом. ОСОБА_6 виявляє психічні порушення у вигляді «Психічних та поведінкових розладів в результаті поєднаного вживання наркотиків та інших психоактивних речовин, синдром залежності» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F19.2 МКХ-10), які за ступенем виразності не позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Крім того, ч. 3 ст. 23 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним те неупередженим судом.

Стороною обвинувачення в період розгляду судом кримінального провадження не була забезпечена присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . В подальшому, в ході судового розгляду прокурор у судовому засіданні відмовився від допиту зазначених свідків обвинувачення.

Суд перевірив доводи сторони обвинувачення про наявність у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Дослідивши надані докази, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що зібрані докази за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307 КК України є належними, допустимими, але у своїй сукупності є не достатніми для підтвердження факту вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Даючи юридичну оцінку дослідженим доказам, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307 КК України не підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, дії обвинуваченого в цій частині підлягають перекваліфікації на ч. 3 ст. 309 КК України з наступних підстав.

В ході судового розгляду кримінального провадження, належними і допустимими доказами не доведено факт придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах обвинуваченим ОСОБА_6 , які були виявлені в ході огляду місця події, саме для мети збуту.

Таким чином, встановивши винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, суд визнає недоведеним обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_16 за ч.3 ст.307 КК України, відповідно до якого він обвинувачується в тому, що починаючи з червня 2023 року у ОСОБА_6 виник умисел на збут психотропних речовин особам, схильним до вживання психотропних речовин.

Так, за невстановлених обставин, реалізуючи злочинний умисел, 27.06.2023 року ОСОБА_6 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав особливо небезпечні психотропні речовини, шляхом отримання відправлення №219000246 у відділенні №6 транспортної компанії «SAT» розташованої за адресою м.Одеса, пр-т Небесної Сотні, 4д/2.

У подальшому, 27 червня 2023 року приблизно о 12 годині 40 хвилин, знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , навпроти відділення №6 транспортної компанії «SAT», працівниками поліції зупинений ОСОБА_6 , у якого під час проведення огляду місця події виявлено та вилучено картонну коробку всередині якої знаходилось 2 згортки із 2 полімерними пакетами із застібкою типу «zip-lock» із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP загальним кількісним вмістом 727,5886 г., що є особливо великими розмірами, яку ОСОБА_6 зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

Виходячи із системного тлумачення Закону, враховуючи, що кримінальна відповідальність за ст. 307 КК України настає лише у тому разі, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою - метою збуту, й вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбаченого ст. 309 КК України, тому лише факт виявлення психотропної речовини в особлиіво великих розмірах в ході огляду місця події, за відсутності інших беззаперечних доказів, не може вважатися доказом умислу обвинуваченого саме на їх збут.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статтю кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 23 постанов Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.90 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Так, в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 4 (з наступними змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.

Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (ст. 307 КК України), потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо) (п.4 Постанови).

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307 КК України та надані стороною обвинувачення докази у його підтвердження не містять жодної інформації щодо фактів (факту) збуту психотропних речовин обвинуваченим, таких фактів органом досудового розслідування не встановлено, оперативні закупівлі психотропної речовини не проводилися.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України, характеризується прямим умислом і метою збуту. Проте, в ході судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів щодо цього та не доведено, що обвинувачений придбавши та зберігаючи психотропну речовину мав умисел на її збут.

В ході судового розгляду з показань обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечує факт придбання психотропних речовин для особистого вживання без мети збуту та надав суду пояснення щодо систематичного вживання ним психотропних речовин протягом тривалого часу, а саме близько 10 років, судом встановлено, що такі показання обвинуваченого є правдивими та не спростовані стороною обвинувачення.

Зазначені показання обвинуваченого, які узгоджуються та підтверджені дослідженими судом медичними документами про наявність декількох хвороб та проходження ним лікування та висновком судово-психіатричного експерта №152 від 21.02.2024 року, судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у нарколога діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, на теперішній час під клінічним спостереженням, на заміснїй терапії метадоном».

Таким чином, судом встановлено, що надані стороною обвинувачення докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах з метою збуту, ґрунтуються лише на припущеннях.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора, які як сторона обвинувачення, здійснюють збирання доказів, у тому числі і шляхом проведення слідчих дій ( ч.2 ст. 93 КПК України).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, висловлену у п. 60 Рішення у справі «Коробов проти України», яке набуло статусу остаточного, вимоги ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

В обґрунтування перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 309 КК України, суд виходить з того, що із наданих стороною обвинувачення, вищенаведених і досліджених судом доказів, беззаперечно доведено факт придбання та зберігання обвинуваченим психотропних речовин. Проте, стороною обвинувачення не доведено та судом, відповідно, не встановлено наявність умислу та намір ОСОБА_6 на збут вищезазначеної психотропної речовини, належних та допустимих доказів в обґрунтування цієї кваліфікуючої ознаки прокурором не надано і в судовому засіданні не встановлено, а тому дії обвинуваченого полягають в умисному незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, без мети збуту, що охоплюється диспозицією ч. 3 ст. 309 КК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 309 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин в особливо великих розмірах, без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України, мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Суд враховує, що дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням прийнятого рішення в процесуальному документі суду, тощо.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , при визначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме ставлення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, засуджує свої протиправні дії, а також що є наркозалежною особою, перебуває на замісній підтримуючій терапії та потребує постійного прийому медичних препаратів, має сім`ю та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, незадовільний стан його здоров`я, наявність декількох хвороб, через які він неодноразово проходив стаціонарне лікування.

Враховуючи поведінку обвинуваченого, який свою вину визнав, жалкував про вчинене, засуджував свої дії та просив надати можливість виправитись без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства суд вважає, що зазначені обставини в їх сукупності, свідчать про усвідомлення протизаконності вчинених ним злочинних дій.

Положеннями частини 1 статті 75 КК України визначено - якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Реалізація даної норми становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності вказують на можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З урахуванням вищевикладених встановлених судом обставин в їх сукупності, та з огляду на те, що обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства і така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання про процесуальні витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не застосований.

Керуючись ст.ст. 100,124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не застосований.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати на залучення експерта на користь держави у розмірі 2390 гривень 00 копійок.

Речові докази:

-картонну коробку коричневого кольору з-під електроплити, товаротранспортну накладну №, (три) упаковки з вівсяною крупою, 1 (одну) упаковку із кам`яною сіллю, що упаковані до сейф-пакету НПУ №ВУМ4001040; порожні полімерні пакети із застібками типу «зіп-лок» різних розмірів, 2 мотки із липкою стрічкою,; використаний експрес-тест ШТ 5000Amphetamine/Methamphetamin (LOT:5035021A EXP: 12/2024), упакований до сейф- пакету НПУ №PSPІЗ64843; використаний експрес-тест ШТ 9000 General Screening Drugs (LOT:9033122AT; EXP: 08/2025), поміщено у сейф-пакет № PSP1364839; експертний пакет № 0221015 та експертний пакет № 0221016, у якому згідно знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, кількісний вміст якого становить 727,5886 г. знищити.

-мобільний телефон марки «Redmi Note 10 Pro», модель 2101K6G, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із двома сім картами мобільного оператору «Vodafone», який упаковано до сейф-пакету НПУ №PSP1091142,новий неактивований стартовий пакет мобільного оператору «Vodafone», без номеру, що упаковано до сейф-пакету НПУ №INZ2058034 повернути за належністю власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1