Справа № 308/1279/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, подання фахівця Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , засудженої 20.03.2024 року вироком Ужгородського районного суду Закарпатської області за ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік та з покладеними на неї обов`язками відповідно до ст.76 КК України, про приведення судового рішення у відповідності до вимог закону, -

В С Т А Н О В И В :

Фахівець Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про приведення судового рішення у відповідності до вимог ч.2ст.74КК України, посилаючись на те, що копія вироку та розпорядження про його виконання від 20.03.2024 року Ужгородського міськрайонного суду щодо засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , надійшло на виконання до Ужгородського районного відділу філії ДУ «Центр пробацїї» в Закарпатській області 09.05.2024 року.

Згідно вимоги про притягнення до кримінальної відповідальності та повідомлення з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області вбачається, що засуджена до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності не притягувалася після засудження вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.03.2024 року.

В поданні ставиться питання про звільнення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_4 , злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 343,28 грн. (1514x2=3028 грн.).

Ураховуючи викладене, на підставі частини другої статті 74 КК України, інспектор направив матеріали стосовно засудженого ОСОБА_4 для вирішення питання про звільнення його від призначеного судом покарання.

представник ОСОБА_5 Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку від 20.03.2024 Ужгородського районного суду Закарпатської області за ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік та з покладеними на неї обов`язками відповідно до ст.76 КК України.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 343, 28 грн. (1514x2=3028 грн.).

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, на засуджену Балаж ОСОБА_6 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74, ст. 185 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.372,537,539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Подання фахівця Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 - задоволити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від призначеного покарання, згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2024 року за ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України в справі № 308/1279/24, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за який він був засуджений.

Матеріали кримінального провадження направити до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1