Провадження № 1-кс/742/1813/24
Єдиний унікальний № 742/2106/24
У Х В А Л А

іменем України

05 листопада 2024 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Прилуки заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000313 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Прилуцького міськрайонного суду перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000313 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

04 листопада 2024 року в судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 подано заяву про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду матеріалів даного кримінального провадження. Свою заяву захисник мотивує тим, що суддею під час допиту ним потерпілої ОСОБА_6 , порушено принцип загальності сторін.

Згідно результатів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 листопада 2024 року справа була передана для вирішення заяви про відводи судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівській області ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заяву підтримав, просив суд її задовольнити. Вказав, що суддею ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання відмовлено в задоволенні клопотань та скарг сторони захисту. При цьому рішення суддею було оголошено в судовому засіданні без жодного мотивування та виходу до нарадчої кімнати. А потім суддею в нарадчій кімнаті було виготовлено вступну та резолютивну частини та повний текст ухвали. Крім того, під час допиту потерпілої суддя порушуючи принцип змагальності сторін перешкоджав йому допитувати потерпілу. Крім того, вказав, що свої заперечення захисник може викласти в апеляційній скарзі. За таких обставин в діях судді ОСОБА_5 вбачається наявність обставин, передбачених п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості як судді при розгляді даної справи.

Прокурор ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення заяви. Вказав, що суддя дійсно повинен контролювати хід допиту потерпілих, щоб уникнути зайвого витрачання часу. Питання захисника потерпілій повторювались, тому головуючий їх знімав. Не вбачає в діях судді жодних обставин, які б викликали сумнів у його неупередженості.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, проте про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Суддя ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином. Своїм правом на дачу пояснень в порядку ч.3 ст.81 КПК України, не скористався.

Оскільки приписами ст.81 КПК України не передбачено обов`язкової участі осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні при вирішення питання про відвід, суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності, які не з`явились та були належним чином повідомлені.

Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи та подані заяви про відвід, приходить до наступного висновку.

Зокрема, ч. 1 ст. 81 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями статей 75, 76 КПК України, передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, та обставин за яких суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні серед яких: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Захисник у своїй заяві про відвід судді вказуючи обставину як підставу відводу судді, посилається на положення п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України, як інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді. А саме: головуючим суддею упереджено під час судового засідання 02 вересня 2024 року відмовив в задоволенні клопотань та скарг сторони захисту. При цьому рішення суддею було оголошено в судовому засіданні без жодного мотивування та виходу до нарадчої кімнати. А потім суддею в нарадчій кімнаті було виготовлено вступну та резолютивну частини та повний текст ухвали. Крім того, під час допиту потерпілої 04 листопада 2024 року суддя порушуючи принцип змагальності сторін перешкоджав йому допитувати потерпілу. Крім того, вказав, що свої заперечення захисник може викласти в апеляційній скарзі.

При цьому суд враховує, що у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

На питання неупередженості суду звертає увагу Європейський суд з прав людини і у рішенні Суду від 10 грудня 2009 р. в справі «Мироненко і Мартенко проти України», судом було констатовано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 48 даного Закону встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно пунктів 1, 2 ч.7 ст.56 зазначеного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Така позиція викладена у рішеннях Суду по справам «Хаушильд проти Данії» та «Ветштайн проти Швеції».

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості.

Детальний аналіз наведених підстав, які, на переконання сторони захисту, викликають сумніви в неупередженості судді, вказують на те, що поданою заявою про відвід судді, фактично висловлюється певна незгода з його процесуальними рішеннями в процесі розгляду справи, а саме під час розгляду клопотань та допиту потерпілої.

Незгода обвинуваченого з правовою позицією судді при прийнятті відповідних рішень та їх обгрунтуванням сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді у результатах розгляду справи, не може бути достатньою підставою для сумнівів в неупередженості судді. Натомість, у випадках передбачених законом, така незгода може бути підставою для апеляційного оскарження прийнятого суддею рішення.

Підсумовуючи, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

Судовим розглядом не встановлено і стороною захисту не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді ОСОБА_5 і унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80,81 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000313 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України -відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8