Єдиний унікальний номер 317/5809/24
Провадження номер 1-кс/317/591/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000438, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2024 до суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000438, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, в якому зазначено наступне.

30.10.2024 до ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що на блокпосту «З-07» поблизу с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, зупинено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі незаконно зберігав речовину рослинного походження сіро-зеленного кольору та таблетки білого кольору.

Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 за № 0000438, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та розпочато досудове розслідування.

30.10.2024 в період часу з 14 год. 44 хв. до 14 год. 49 хв., дізнавачем СД відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 проведено огляд місця події - території блокпосту З-07, який розташований у с. Новоолександрівка, Запорізького району Запорізької області, в ході якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав речовину рослинного походження сіро-зеленного кольору та таблетки білого кольору.

Допитані в якості свідків ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснили, що вони були присутніми в якості понятих під час вилучення наркотичних засобів. В ході огляду місця події чоловік, котрий представився як ОСОБА_6 , добровільного видав працівникам поліції речовину рослинного походження сіро-зеленного кольору та таблетки білого кольору.

Опитаний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що вилучену речовину рослинного походження сіро-зеленного кольору та таблетки білого кольору він зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Зазначені предмети, які визнані речовими доказами, зберігають на собі слідову інформацію обставин вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим виникла необхідність вилучення зазначених речовин та предметів, тим самим обумовлено необхідністю збереження їх в такому ж вигляді, як і після виявлення кримінального правопорушення, з метою подальшого проведення на стадії досудового розслідування судових експертиз та можливість безперешкодного доступу до нього фахівцям (експертам), під час проведення судових експертиз (досліджень).

Дізнавач у клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене 30.10.2024 в ході огляду місця події на території блокпосту З-07 поблизу с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, наступне майно: речовину рослинного походження сіро-зеленного кольору та таблетки білого кольору, власник яких не встановлений та користувачем яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Місцем зберігання вилучених речовин та предметів визначити камеру зберігання речових доказів ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, Запорізький район, м. Запоріжжя, вул. Героїв 37 батальйону, 12-б. Заборонити використання та розпорядження арештованим майном.

У судовому засіданні дізнавач та прокурор повністю підтримали заявлене клопотання.

Явку особи, у якої вилучили майно, дізнавачем та прокурором не забезпечено.

Слідчим суддею ретельно вивчено клопотання, а також долучені до нього матеріали та встановлено наступне.

Згідно з копією рапорту начальнику ВП, повідомлення про кримінальне правопорушення надійшло 30.10.2024 о 13 год. 36 хв. (заяву отримано та зареєстровано ЄО за № 14737 від 30.10.2024). Огляд місця події, відповідно до копії Протоколу огляду місця події від 30.10.2024, проводився 30.10.2024 з 14 год. 44 хв. по 14 год. 49 хв. Відомості щодо скоєного кримінального правопорушення, згідно з копією Витягу з ЄРДР № 0000438 внесено 30.10.2024 лише о 18 год. 03 хв. Відтак огляд місця події 30.10.2024 проводився без внесення відомостей до ЄРДР.

Окремо слід вказати, що суду в якості додатку до протоколу огляду місця події не надано диск з відеозаписом.

Окрім того, на час звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна жодній особі не було оголошено про підозру.

Також слід вказати, що клопотання не містить прохання та відповідних аргументів про розгляд вказаного клопотання без виклику особи, у якої було вилучено майно. При цьому явку особи, у якої вилучили майно, дізнавачем та прокурором не забезпечено. Контактних даних для її виклику судом для розгляду клопотання у передбачений законом строк матеріали клопотання не містять. Крім того, відповідно до клопотання, власник майна взагалі не встановлений.

Системний аналіз діючого законодавства дає можливість зробити висновки, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З огляду на проведений аналіз, вказані та встановлені у судовому засіданні недоліки поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не може бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 168-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000438, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1