1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3484/24 1-кп/335/580/2024
25 липня 2024 року м. Запоріжжя
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про здійснення спеціального судового провадження. В обґрунтування клопотання прокурор заначив наступне.
Крім цього, 17.01.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було розміщено повний текст повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, а також повістки про виклик на 29.01.2024, 30.01.2024 та 31.01.2024 до Головного слідчого управління Національної поліції України для отримання письмового повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного.
З урахуванням викладеного вважаю, що стороною обвинувачення вжито вичерпних заходів та виконано вимоги КПК України щодо належного повідомлення особі про підозру.
18.01.2024 старшим слідчим в особливо важливих справах 3-го відділу Головного слідчого управління Національної поліції України винесено постанову про доручення призначено адвоката для здійснення захисту за призначенням підозрюваного ОСОБА_6 .
Захисником ОСОБА_6 призначено адвоката ОСОБА_4 , який діє за дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м.Києві від 18.01.2024 №004-260000651. Останньому 29.01.2024 вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6
Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах 3-го відділу Головного слідчого управління Національної поліції України 02.02.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено Департаменту карного розшуку Національної поліції України.
Згідно інформації Головного управління СБУ у м. Києві та Київської області № 51/25-26 від 04.01.2024, ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України.
21.02.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду
Крім цього, ОСОБА_6 викликався до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя шляхом публікацій повісток про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора на судові засідання призначені на 01.05.2024, 08.05.2024, 28.05.2024 та 25.07.2024.
Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.
За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знає або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.
Наразі обвинувачений ОСОБА_6 ухиляється від явки до прокурора та суду, оголошений у розшук, перебуває на території Російської Федерації, яка постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року №129-VIII визнана державою-агресором.
Також обвинувачений ОСОБА_6 достовірно усвідомлює, що відносно нього розпочато кримінальне провадження, оскільки він неодноразово належним чином повідомлений про виклик до органу досудового розслідування, відповідно до вимог КПК України (повістки про виклик, офіційний сайт ОГП та засоби масової інформації «Урядовий кур`єр»), у зв`язку з чим, на думку сторони обвинувачення суд може здійснити розгляд зазначеного кримінального провадження за відсутності обвинуваченого, однак з обов`язковою участю його захисника, тобто розпочати здійснення спеціального судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, підтримав його за зазначених в ньому обставин.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засідання при вирішенні клопотання прокурора заперечував щодо його задоволення. Вказав на те, що спеціальне судове провадження суперечить основним нормам Конституції України, захист прав обвинуваченого в такому випадку неможливий. В РФ не розповсюджуються засоби масової інформації України, зокрема, газета «Урядовий кур`єр», тому порушуються права обвинуваченого.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження. Вказала на те, що задля забезпечення балансу прав потерпілої та обвинуваченого спеціальний розгляд даного кримінального провадження є необхідним, така можливість прямо передбачена нормами діючого законодавства.
Вирішуючи клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження, суд доходить наступного висновку.
Відповідно ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.
Згідно з ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Частиною 2 ст. 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Отже, Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено перелік правових підстав, за сукупності яких можливе проведення спеціального судового провадження, а саме: - обвинувачення у вчиненні певних видів злочинів; - оголошення у міждержавний та/або міжнародний розшук; - підтвердження того, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, - ухилення від явки на судовий виклик (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази); - підтвердження того, що обвинувачений переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
У рішенні ЄСПЛ, яке є частиною національного законодавства України «Меденіца проти Швейцарії» зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією. Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснене відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»).
За змістом обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, тобто кримінального правопорушення, щодо якого допускається спеціальне провадження.
Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме газеті «Урядовий кур`єр», на веб-сайті Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (виклик до суду).
В судовому засіданні було уточнено дійсну адресу зареєстрованого місця проживання обвинуваченого, а саме те, що останній не має зареєстрованого чи фактичного місця проживання на території України. За повідомленням уповноважених органів зафіксовано перебування самого обвинуваченого на окупованих територіях України.
Крім цього, суд не може залишити поза увагою пояснення прокурора щодо обізнаності обвинуваченого про караність його діяння з огляду на те, що стороною захисту не спростовано, що обвинувачений не розумів підстав та мети перебування на території України, а саме участь у збройному конфлікті та його протизаконності.
Так, відповідно до сталої практики ЄСПЛ вбачається, що інформування особи про порушене щодо неї кримінальне провадження (обвинувачення) є юридичною дією такої важливості, що її слід здійснювати відповідно до вимог матеріального й процесуального права, здатних гарантувати ефективне здійснення обвинуваченим своїх прав; нечітких та неофіційних повідомлень не може бути достатньо (див. T. v. Italy, цит. в цій справі, § 28, та Somogyi, цит. в цій справі, § 75). Однак ЄСПЛ не виключає можливість того, що певні встановлені факти можуть однозначно свідчити про те, що обвинуваченому відомо про наявність кримінального провадження щодо нього, а також про характер і причину обвинувачень і що він не має наміру брати участь у судовому розгляді чи бажає уникнути переслідування.
Додатково суд приймає до уваги те, що для вирішення питання про здійснення спеціального кримінального провадження визначальним є факт перебування обвинуваченого на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та оголошення його в міжнародний розшук внаслідок ухилення без поважних причин від явки на виклик слідчих органів або суду.
Особа вважається належним чином ознайомленою зі змістом судових повісток, а отже, обізнаною про здійснюване судом щодо неї кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 323 КПК (in absentia), якщо місцевий суд повідомляв їй про судові засідання (у тому числі, про судове засідання, на якому було проголошено вирок) шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України» та в газеті «Урядовий кур`єр».
До такого висновку дійшов ВС у своїх постановах від 01.04.2021 у справі № 759/2992/17 (провадження № 51-3360км20), з якою можна ознайомитися за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 ; від 10.03.2020 у справі № 242/3982/16-к (провадження № 51-7218км18) можна ознайомитися за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.10.2021 у справі № 759/7443/17 (провадження № 51-1578км20) ІНФОРМАЦІЯ_4 ; від 25.01.2021 у справі № 461/4987/16-к (провадження № 51-1955км20) можна ознайомитися за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5
За час перебування провадження в суді задля повідомлення обвинуваченого ОСОБА_6 про час і місце проведення судових засідань були розміщені оголошення про його виклик на офіційному сайті Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на веб-порталі «Судова влада України» та в газеті «Урядовий кур`єр».
Процедури «in absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці ЄСПЛ були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.
Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження. З моменту опублікування повістки про виклик у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Відповідно до постанови ВС від 13.06.2019 у справі № 607/9498/16-к (провадження № 51-2422км18) пасивна участь захисника у кримінальному провадженні за процедурою «in absentia» є істотним порушенням кримінального процесуального закону, порушенням права на захист, що перешкоджає суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення. Пасивною участю захисника, зокрема, може вважатися незаявлення ним жодних заяв чи клопотань, спрямованих на захист обвинуваченого, згода з усіма клопотаннями сторони обвинувачення, відсутність інформації про зустрічі з обвинуваченим, неузгодження з ним лінії захисту від обвинувачення.
За даним кримінальним провадженням при вирішенні питання щодо можливості здійснення спеціального судового провадження захисник ОСОБА_4 не заперечував того, що процесуальні документи ним були отримані та він був повідомлений про виклики його підзахисного до відповідних органів. Разом з тим активно займає позицію щодо захисту прав обвинуваченого, зокрема, з посиланням на норми Конституції України.
Зважуючи як на позицію сторони обвинувачення, яка зокрема представлена потерпілою стороною, так і на позицію сторони захисту, суд зауважує, що існує необхідність в досягненні мети запровадженої процедури «in absentia», врахувати наскільки ефективним є виконання її завдань з огляду на те, що провадження здійснюється без участі особи. Необхідно оминути ситуацією повної бездіяльності держави у випадку вчинення окремих злочинів за варіанта проведення судового розгляду без особи. Зокрема, такий розгляд дозволяє не втратити важливих доказів, забезпечити офіційний осуд держави в межах судової процедури осіб, які скоїли певні злочини. Надалі це може бути використано в процесах у міжнародних судах для доведення фактів агресії проти України та досягнення інших цілей, таких як реальне відшкодування шкоди, яка завдається потерпілому у таких злочинах.
Окремо, на користь такого виду судового провадження, може свідчити наявна практика Європейського суду з прав людини щодо заочного кримінального провадження, зокрема закріплена у рішенні Великої Палати ЄСПЛ від 1 березня 2006 року у справі «Сейдовіч проти Італії» (Sejdovic v. Italy) та рішенні ЄСПЛ від 12 лютого 2015 року у справі «Санадер проти Хорватії» (Sanader v. Croatia), а також положення, які викладені в резолюції Комітету Міністрів Ради Європи (75)11 від 19 січня 1973 року «Про критерії, які регламентують розгляд, що проводиться у відсутність обвинуваченого».
Враховуючи клопотання прокурора, до якого додані матеріали про те, що обвинуваченого повідомлено у встановлений законом спосіб про розпочате кримінальне провадження, задля досягнення справедливого балансу між правами обвинуваченого та потерпілої, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 323, 372, 376 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження, - задовольнити.
Опублікувати повістку про виклик обвинуваченого ОСОБА_6 у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 30 липня 2024 року о 9.00 год.

Суддя: ОСОБА_1