Справа № 632/2358/20
провадження № 1-в/632/281/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року місто Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Лозівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від призначеного покарання та приведення вироку у відповідність до вимог КК України щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 15 грудня 2020 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з істиповим строком два роки; 29 серпня 2023 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк два роки і шість місяців, звільненого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки, -

В С Т А Н О В И В:

До Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло подання начальника Лозівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про застосування положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року та приведення вироків у відповідність до вимог Кримінального кодексу України щодо ОСОБА_3 .

Клопотання вмотивоване тим, що на виконанні Лозівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області перебуває вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 серпня 2023 року щодо ОСОБА_3 .

Із зазначеного вироку вбачається, що ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік; ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обеженна волі на строк один рік; ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки і шість місяців.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки і шість місяців.

Окрім цього, остаточне покарання за даним вироком призначено відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 грудня 2020 року більш суворим, призначеним за даним вироком.

При цьому, вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 грудня 2020 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного та з урахуванням положень ст. 5 КК України начальник Лозівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області просить звільнити засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироками Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 грудня 2020 року та 29 серпня 2023 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно, та привести вказані вироки у відповідність до вимог Кримінального кодексу України.

Від прокурора та начальника Лозівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшли заяви, в яких вони просять розглянути подання без їх участі.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся заздалегідь і належним чином.

Водночас від засудженого також надійшла заява про розгляд подання за його відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Частиною 4 ст. 107 КПК України передбачено, що, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить таких висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1. пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь - якого платника податку.

Отже, сума, яка дорівнювала двом неоподатковуваним мінімумам доходів громадян станом на час вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень (2020 рік) становила 2102 гривні. Водночас, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно гроші, за вироком від 15 грудня 2020 року у сумі 1812 гривень 70 коп., а за вироком від 29 серпня 2023 року у сумі 500 та 1200 гривень, відповідно.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом України (ч. 3 ст. 3 КК України).

Положеннями ч. 2 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказана норма цілком узгоджується із положеннями ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 2 ст. 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироками Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 грудня 2020 року та 29 серпня 2023 року завдав матеріальну шкоду потерпілим на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день вчинення кримінального правопорушення, тобто вчинені ним діяння, відповідно до положень Закону № 3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення подання та звільнення засудженого від призначених покарань за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України.

Разом із цим, вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 грудня 2020 року ОСОБА_3 засуджений ще й за ч. 1 ст. 186 КК України, а вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 серпня 2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України, які залишаються кримінально-караними діяннями, тому в цій частині вироки підлягають приведенню у відповідність до вимог Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Лозівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 серпня 2023 року за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння.

У зв`язку із цим, вироки Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 грудня 2020 року та 29 серпня 2023 року привести у відповідність до вимог Кримінального кодексу України.

Вважати ОСОБА_3 таким, що засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 грудня 2020 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Вважати ОСОБА_3 таким, що засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 серпня 2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом складання покарань призначених за даним вироком та вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 грудня 2020 року за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді одного року і шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1