Справа 688/4721/24
№ 1-кп/688/303/24
Вирок

Іменем України

13 листопада 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих: ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівці кримінальне провадження №0000623 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , навідника 2 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 5 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 296 КК України,

встановив:

19.09.2024, близько 20 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , почав конфлікт із дружиною ОСОБА_8 , в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, затиснув голову дружини між своїм лівим плечем і передпліччям, та за допомогою фізичною сили, умисно, стиснув, спричинивши своїй дружині ОСОБА_8 , яка відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, тілесні ушкодження у виді - синця на бічній поверхні шиї зліва, синця на передній поверхні лівої половини грудної клітки, синця на передній поверхні лівого плеча, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Окрім цього, 20.09.2024, близько 15 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, а саме у продуктовому магазині, який розташований по АДРЕСА_2 , в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, грубо порушив громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі в ньому правила, норми поведінки, з хуліганських спонукань, достовірно розуміючи, що використання піротехнічних виробів у громадських місцях без дотримання встановлених правил безпеки - заборонено, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для інших громадян, а саме, що у магазині знаходилася продавець ОСОБА_7 , прагнучи продемонструвати свою зневагу до загальноприйнятих правил та норм поведінки у суспільстві, діючи з особливою зухвалістю по відношенню до останньої, яка виразилась у застосуванні відносно неї піротехнічного виробу, а саме імітаційно-тренувальної страйкбольної гранати, без будь-яких на те підстав, дістав з нагрудної сумки імітаційно-тренувальну страйкбольну гранату з маркуванням на корпусі «UA.TR.072-Р1-0004-2022» витягнув з неї чеку та поклав на ваги перед потерпілою ОСОБА_7 внаслідок чого потерпіла злякалася та втекла до комірки вказаного магазину. Через декілька секунд імітаційно-тренувальна страйкбольна граната спричинила детонацію та шумовий ефект.

В результаті вищевказаних умисних, протиправних, хуліганських дій ОСОБА_4 було тимчасово припинено діяльність продуктового магазину потерпілої ФОП ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями, які виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень при вищенаведених обставинах визнав повністю, не заперечував фактичних обставин справи та правової кваліфікації вчинених діянь, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Суду показав, що 19.09.2024 перебував у стані алкогольного сп`яніння, подумав, що дружина ОСОБА_8 забрала його мобільний телефон. Намагаючись забрати у дружини телефон, застосував до неї фізичне насильство, затиснувши її голову між своїм плечем та передпліччям. Пізніше виявилось, що телефон випав з кишені, на даний час з дружиною примирилися, попросив у неї пробачення. Наступного дня, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до сільського магазину, поклав на ваги імітаційну гранату, а вона вибухнула. Щиро шкодує про вчинені діяння, не мав наміру завдавати шкоди потерпілим. Зазначив, що у нетверезому стані втрачає контроль над своїми діями. Попросив пробачення у потерпілих.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона зареєстрована як фізична особа-підприємець, здійснює свою діяльність у магазині в АДРЕСА_1 . 20.09.2024 їй зателефонувала продавець ОСОБА_7 , попросила прийти у магазин. У магазині виявила розсипаний пил та залишки гранати, що розірвалася. Продавець повідомила, що це вчинив ОСОБА_4 , вона викликала працівників поліції. В той день магазин уже не працював. Збитків їй не заподіяно, товар не пошкоджено. Зазначила, що пробачила ОСОБА_4 його дії, просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що працює продавцем у ФОП ОСОБА_6 20.09.2024 була її зміна, в магазин прийшов ОСОБА_4 , він був у нетверезому стані, сказав, що у нього для неї є подарунок та поставив гранату на ваги. Вона дуже злякалась, вибігла з магазину та почула вибух. ОСОБА_4 також вибіг з магазину. Вибігаючи просив у неї пробачення. Зазначила, що вона дуже злякалась, у неї була істерика. На даний час примирилися з обвинуваченим, претензій до нього не має, просила суворо не карати.

Обвинувачений подав до суду заяву, підтриману його захисником ОСОБА_5 , у якій зазначив, що в повному обсязі розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення та погоджується з його формулюванням, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив не досліджувати докази, зібрані стороною обвинувачення, оскільки він не оспорює фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті.

Прокурор ОСОБА_3 вказуючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, фактичні обставини ним, як слідує з його пояснень не оспорюються, просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілих, дослідити письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, письмові документи про речові докази.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали позицію прокурора, просили не досліджувати письмові докази, зібрані стороною обвинувачення, оскільки не оспорюють зміст встановлених фактичних обставин.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій просила справу слухати без її участі.

Після з`ясування чи правильно розуміють обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зміст фактичних обставин, враховуючи, що сумнівів у добровільності їх позицій немає та, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, суд розглянув справу відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за правилами, передбаченими даною нормою.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є спричинення умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 та вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України кваліфікуючими ознаками якого є хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , керуючись положеннями ст.65-68 КК України принципом справедливості та індивідуалізації покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив закінчені кримінальні проступки, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

ОСОБА_4 раніше не судимий, притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125, ч.1 ст.129 КК України, ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2024 кримінальне провадження щодо нього закрите, у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, має на утриманні неповнолітню дитину, призваний на військову службу в/ч НОМЕР_2 під час мобілізації, перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , з 29.11.2023 призупинено строк військової служби, під динамічним спостереженням у лікарів нарколога та психіатра, на обліку органу пробації не перебуває.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставинами, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене та, враховуючи ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, його щире каяття, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі та про можливість виправлення обвинуваченого та досягнення цілей покарання без ізоляції ОСОБА_4 від суспільства, встановивши останньому іспитовий строк терміном 1 рік, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, з покладенням обов`язків, визначених у ст.76 КК України.

Відповідно до приписів ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, у тому числі направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені ч. 1 цієї статті, можуть застосовуватися на строк від 1 до 3 місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Типовою програмою для кривдників, що затверджена 01.10.2018 наказом Міністерства соціальної політики України № 1434, передбачено комплекс заходів за результатами оцінки ризиків, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника; формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника;сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах тендерної рівності, взаєморозуміння:, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення;формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченого слід направити для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці та покладення на нього обов`язку пройти цю програму.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, підлягають скасуванню.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання.

За ч.1 ст. 125 КК України призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

За ч.1 ст. 296 КК України призначити покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 1(одного) року обмеження волі та застосування обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці та покладення на нього обов`язку пройти цю програму.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 програми для кривдників покласти на Шепетівську районну державну адміністрацію (відповідний структурний підрозділ з питань попередження насильства в сім`ї).

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.09.2024 на уламки детонуючого пристрою (страйкбольної гранати) з полімерного матеріалу у кількості 8 шматків, дві частини підривача з маркувальним написом «UA.TR.072-Р1-0004-2022», алюмінієву чеку з під страйкбольної гранати на металевому кільці.

Речові докази: уламки детонуючого пристрою (страйкбольної гранати) з полімерного матеріалу у кількості 8 шматків, дві частини підривача з маркувальним написом «UA.TR.072-Р1-0004-2022», алюмінієву чеку з під страйкбольної гранати на металевому кільці, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1