Провадження № 1-кп/592/645/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні кримінальному провадженні № 0001252 яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.03.2018 вироком Глухівського районного суду Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 395, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 25.12.2023 вироком Зарічного районного суду м. Сум за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Кваліфікація дій обвинуваченого судом (стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

ОСОБА_3 засуджений 25.12.2023 Зарічним районним судом міста Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Засуджений ОСОБА_3 з 26.03.2024 перебуває на обліку Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області.

15.04.2024 ОСОБА_3 було під підпис роз`яснено порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт, про що свідчить підписана власноруч підписка. Під час ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання, засуджений повідомив, що на даний час ніде не працює. Йому було доведено, що на підставі ч. 1 ст. 36 КВК України та ч. 2 ст. 38 КВК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначаються органами місцевого самоврядування. Громадські роботи виконуються не більш як чотири години на день, а неповнолітніми - дві години на день, але не менше двадцяти п`яти - годин на місяць.

Засудженому також було доведено та роз`яснено, що згідно вимог ст. 37 КВК України засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є не своєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Також засудженого було ознайомлено зі ст. 40 КВК України та доведено, що є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт та його наслідки, 15.04.2024 вручено направлення до КП «Сумикомунінвест» СМР, відповідно до якого засуджений повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 16.04.2024.

Відповідно до інформації з КП «Сумикомунінвест» від 16.04.2024 щодо відбування покарання ОСОБА_3 звернувся з направленням та відповідно до розпорядження підприємства йому було проведено інструктаж з правил техніки безпеки при виконанні громадських робіт. Також КП «Сумикомунінвест» СМР видано розпорядження від 16.04.2024 № 29 відповідно до якого засуджений з 16.04.2024 повинен приступити до виконання громадських робіт у ДП «Казка», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

За інформацією КП від 03.05.2024 та від 31.05.2024, засуджений протягом квітня 2024 відпрацював 0 годин, з встановлених графіком 44 годин, протягом травня 2024 відпрацював 0 годин, з встановлених графіком 92 годин. Також, за інформацією КП від 07.06.2024, від 17.06.2024 та від 21.06.2024, ОСОБА_3 був відсутній на відпрацюванні з 03.06.2024 по 21.06.2024.

За вказаними фактами, ОСОБА_3 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не виходив на відпрацювання у зв`язку з тим, що знаходився на роботі, працює не офіційно, підтверджуючих документів до уповноваженого органу з питань пробації надати не може. Засудженому винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. За інформацією КП від 28.06.2024 та від 05.07.2024, ОСОБА_3 був відсутній на відпрацюванні з 24.06.2024 по 03.07.2024. За вказаними фактами, ОСОБА_3 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що перебуває на амбулаторному лікуванні та надав висновки лікарів, що не підтверджують факт проходження лікування та поважність відсутності на відпрацюванні. Засудженому повторно винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. В подальшому, за інформацією КП від 05.07.2024, від 12.07.2024 та акту перевірки виконання судового рішення щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 18.07.2024, засуджений ОСОБА_3 був відсутній на відпрацюванні з 04.07.2024 по 18.07.2024. Станом на 29.08.2024, ОСОБА_3 до відпрацювання не приступив, відпрацював 0 години громадських робіт, з встановлених вироком суду 100 годин. За фактом не виходу на відпрацювання з 04.07 по 19.07.2024 ОСОБА_3 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що лікувався самостійно вдома та перебував на роботі, працює не офіційно. Засудженому втретє винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

У подальшому, не зважаючи на винесені неодноразові письмові попередження, ОСОБА_3 до подальшого відбування призначених йому вироком Зарічного районного суду міста Суми від 25.12.2023 до громадських робіт не приступив не маючи на те поважних причин.

Загалом, ОСОБА_3 не відпрацював ні однієї години, із призначених 100 годин громадських робіт згідно вироку Зарічного районного суду м. Суми від 25.12.2023.

Відповідно до положень ст. 36 КВК України покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначає орган місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. 37 КВК України засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також порушення громадського порядку, за яке засудженого було притягнуто до адміністративної відповідальності, до нього уповноваженим органом з питань пробації може бути застосоване застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язками засудженої особи, а також будучи неодноразово письмово попередженим про наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, зокрема, з можливістю бути притягнутим за такі дії до кримінальної відповідальності, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи необхідність відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді громадських робіт, при цьому маючи реальну можливість його відбувати, з метою ухилення від відбування покарання не відпрацював 100 годин із призначених 100 годин громадських робіт згідно вироку Зарічного районного суду м. Суми від 25.12.2023.

В результаті вчинення вище вказаних умисних, протиправних дій, що виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

05.09.2024 між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Також сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді одного року пробаційного нагляду. З урахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, ст. 72 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Зарічного районного суду м. Сум від 25.12.2023. На підставі ч. 2 ст. 59-1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: -періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; -повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; -не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, встановленні ст.476 КПК України.

Позиція сторін. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні наголосила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання. Зазначив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості з призначенням узгодженого сторонами покарання, оскільки її умови не суперечать вимогам закону та не порушують права сторін угоди.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

За вимогами ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком , відтак згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, у даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має діагностоване захворювання, офіційно не працює, має сталі соціальні зв`язки.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Разом з тим, зважаючи, що кримінальний проступок був вчинений ОСОБА_3 після постановлення обвинувального вироку Зарічного районного суду м. Сум від 25.12.2023, за яким ОСОБА_3 не відбув покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання ОСОБА_3 на підставі ст. 71 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази за твердженням прокурора відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався.

Керуючись статтями 368, 371, 374, 376, 392, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05.09.2024 між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0001252 яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з застосуванням вимог ст. 72 КК України ОСОБА_3 за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Сум від 25.12.2023 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) дня пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 до відбуття призначеного покарання обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, відповідно до ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 Кримінального процесуального кодексу України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1