Справа № 188/1559/24
Провадження № 1-кс/188/465/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року смт. Петропавлівка

Слідчий суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальне провадження №0000119

підозрюваний:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: м. Чернівці, Чернівецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 освіта середня, розлучений, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , звання солдат, посада топогеодезист мінометної групи 2 загону спеціального призначення , раніше не судимий

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю:

прокурор ОСОБА_4

підозрюваний ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

в режимі відео конференції

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зазначено, Солдат ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходячи її на посаді топогеодезиста мінометної групи 2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , 27 червня 2024 року приблизно 22:00 годин, знаходячись на території бази-відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, через раптово виникле неприязне ставлення до ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на нанесення ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, під час виниклої між ними сварки, дістав ніж з чохла, який висів у нього на поясі, після чого, тримаючи вказаний ніж у правій руці, діючи умисно, з метою спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, наніс останньому не менше двох ударів вказаним ножем в область тулубу, внаслідок чого ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючих ножових колото-різаних поранень грудної клітини зліва (на рівні IX і X міжребер`я по передньо-бічній поверхні), з посттравматичним лівобічним пневмотораксом, ускладнені геморагічним шоком, які за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, після отримання яких ОСОБА_6 впав на бруківку на території бази-відпочинку, а ОСОБА_3 припинив свої злочинні дії та відійшов у бік, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

28 червня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисному тілесному ушкодженню, небезпечному для життя в момент заподіяння.

29.06.2024 слідчим суддею Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 до 26.08.2024 року.

21.08.2024 постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 строк досудового розслідування було продовжено до 28.09.2024.

22.08.2024 слідчим суддею Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області продовжено строк запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 до 28.09.2024 року.

19 вересня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину підтверджується наданими доказами:

протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 28.06.2024; висновками за результатами проведення судово-медичної експертизи № 439/69 від 22.07.2024; М 472-Д від 05.08.2024, № 1132/1780-БД від 31.07.2024; № 1135/1783-БД від 26.07.2024, № 1133/1781-БД від 25.07.2024; № 1169/1826-БД від 31.07.2024; № 1134/1782-БД від 29.07.2024; №СЕ-19/104-24/31248-ТР від 07.08.2024

У зв`язку з викладеним, прокурор вважає, виникла необхідність у продовженні до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою так як відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлені ризики залишаються.

Наявність ризику, переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Обґрунтуванням вказаного ризику при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 є те, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_3 може змінити місце фактичного мешкання, перетнути державний кордон поза пунктами пропуску та переховуватися від суду.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_3 , як військовослужбовець, який тривалий час знаходився в районі ведення бойових дій, значно краще ніж пересічний громадянин України володіє інформацією, щодо місць проходу на територію, яка тимчасово непідконтрольна органам державної влади України, і може використовувати вказану інформацію для переховування на вказаній території.

Щодо наявності ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України.

Також, враховуючи, що підозрюваний має доступ до матеріалів кримінального провадження, в тому числі до анкетних даних свідків у кримінальному провадженні, що у поєднанні з тяжкістю злочину, у якому підозрюється ОСОБА_3 та суворості покарання, яке загрожує йому у випадку доведення вини, з метою уникнення встановленої законом відповідальності є досить високим ризик того, що перебуваючи на волі підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні шляхом погроз або застосуванням насильства, з метою відмови або зміни в подальшому ними свідчень, про що, зокрема, свідчать зухвалий спосіб вчинених злочину, крім того слід зазначити, що ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на етапі досудового розслідування, а й у подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілого, дослідження їх судом.

У зв`язку з викладеним, прокурор вважає необхідним продовжити підозрюваному ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить клопотання задовольнити.

ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Потерпілий вже повернувся до військової частини, захищає країну, до обвинуваченого претензій не має, ОСОБА_3 також бажає повернутись до своєї військової частини і продовжити несення служби. Обвинувачений підтвердив, що місце проживання його малолітніх дітей визначено за його адресою, діти з його батьками, він забезпечує їх фінансово.

Захисник погоджується з підозрюваним та просить суд врахувати надані докази про відшкодування завданої шкоди, зазначив, що обвинувачений тривалий час перебував під вартою, бажає повернутись до своєї військової частини, від потерпілого надійшла заява, в якій він також просить змінити запобіжний захід обвинуваченому на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, в заяві підтвердив відшкодування шкоди обвинуваченим.

Відповідно до ч.6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У ході розгляду клопотання встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Надані слідчим та прокурором докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри і встановленого ризику.

Враховуючи вагомість зібраних по кримінальному провадженню доказів, тяжкість передбаченого кримінальним законом покарання , з метою запобігання спробам незаконно впливати на свідків, продовження запобіжного заходу має запобігти доведеному під час розгляду ризику.

При вирішенні питання про заявлене клопотання слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваним заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, крім того потерпілий зазначив, що йому відшкодована матеріальна і моральна шкода.

До клопотання захисника також додано копію платіжної інструкції про перерахування потерпілому 30000 грн.

Відповідно до копії обвинувального акту, наданої захисником, на досудовому слідстві встановлена пом`якшуюча обставина відповідно до ст.66 КК України, а саме обвинувачений щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до наданих захистом доказів, ОСОБА_3 є батьком двох малолітніх дітей, учасником бойових дій, затвердженим рішенням Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області 02.12.2022 року затверджено висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком ОСОБА_3 .

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані стороною обвинувачення та захисту докази вважаю, що прокурором не доведено обставини, передбачені п. 3 ч.1 ст.194 КПК, а тому до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного обов`язки для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам впливати на свідків.

При продовженні запобіжного заходу обвинуваченому на два місяці, слідчий суддя враховує положення ч.3 ст.315 КПК України відповідно до якої під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 199, 315, ст.395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти відмовити .

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці до 24.11.2024 року.

Покласти на ОСОБА_3 відповідно до ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти в умовах гауптвахти в залі суду.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків відповідно до ст.194 КПК підлягає негайному виконанню після її оголошення і оскарженню не підлягає.

На ухвалу в частині відмови в продовженні строку тримання під вартою може бути подана скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію цієї ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1