Справа № 307/3890/24
Провадження № 1-кс/307/658/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді домашнього арешту

18 вересня 2024 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному проваджені №0000727, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 18 вересня 2024 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування групою осіб, під час дії воєнного стану, який постановлено ввести в Україні указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з неодноразовим продовженням такого, та який продовжував діяти на момент вчинення, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, організував незаконне переправлення громадянин України, а саме: ОСОБА_7 , мешканця Вінницької області, Гайсинського району, та ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_1 , через державний кордон України з Румунією.

Так, ОСОБА_4 за допомогою транспортного засобу марки «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 забрав із міста Мукачева Закарпатської області громадянина України ОСОБА_7 , якого, 03.09.2024 року, приблизно о 20 год. розмістив до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 06.09.2024 року у невстановлений органом досудового розслідування час, забрав за допомогою цього ж транспортного засобу марки «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 , із міста Хуста Закарпатської області, громадянина України ОСОБА_8 , якого, також розмістив до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Після розміщення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у готелі «GardenPlaza» ОСОБА_4 попередив їх, що це місце їх тимчасового перебування для зручного виїзду до місця переходу через державний кордон України, і при цьому вказав, що він їм допоможе потрапити за кордон, у разі дотримання ними його вказівок.

09.09.2024 року, о 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 на автомобілі марки «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 , приїхав за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до готелю «GardenPlaza» та відвіз їх до місця переходу кордону а сааме, в АДРЕСА_3 , висадив їх за вказаною адресою та показав у якому напрямку їм потрібно прямувати для перетину державного кордону України з Румунією, при цьому детально роз`яснивши останнім, яким чином та у який спосіб необхідно перетнути державний кордон України з Румунією.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли за вказівками водія ОСОБА_4 , та невстановленою органом досудового розслідування групою осіб, попрямували у напрямку державного кордону України з Румунією, де на відстані 100 метрів до державного кордону України, у межах 275 прикордонного знаку були затримані працівниками прикордонної служби 27 прикордонного загону о 22 год. 30 хв., 09.09.2024 року.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянню їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками, протоколами слідчих експериментів, протоколом огляду предмету, та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_4 може переховуватися органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; може незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення з метою можливої зміни показів на його користь або відмови від дачі показів та може вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі продовжити свою протиправну діяльність з організації незаконного переправлення осіб через державний кордон поза межами пунктів пропуску.

Вказані ризики доведені тим, що ОСОБА_4 може перетнути кордон України в будь-який момент, так як має на це законні підстави у зв?язку із тим, що йому виповнилося 60 років, може впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що постійного місця роботи він не має.

Так, у органу досудового розслідування наявні достатні докази вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

Отже, ОСОБА_4 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вище наведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об?єктивно існують, тому домашній арешт підозрюваного буде виправданим та необхідним.

Відтак, застосування більш м`яких запобіжних заходів не дозволить запобігти вказаним ризикам.

Прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 у підтримання клопотання посилався на його обґрунтованість.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення вказаного клопотання та просили визначити домашній арешт у нічний час доби посилаючисчь на те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, на його утримання є дружина, а вдень зможе підпрацьовувати.

Дослідивши обставини клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про часткове задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з таких підстав.

У відповідності до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

4) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

5) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

6) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

7) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

8) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Із матеріалів кримінального провадження наданих слідчим, видно про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі і він є раніше не судимий.

Також, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки у разі визнання винуватим, ОСОБА_9 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, що може стимулювати підозрюваного до переховування від органу досудового розслідування та він може незаконно впливати на свідків.

Однак, такий ризик як вчинення іншого кримінального правопорушення не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності.

Ураховуючи наведене необхідно застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, який є достатнім для запобігання наявним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби і його може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частин 5 та 7 статті 194 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема:

1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

За наведеного, необхідно покласти на підозрюваного на строк до двох місяців такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , та не залишати вказане житло у нічний час у період з 22 год. по 06 год. ранку наступного дня; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно частин 3 та ч. 4 ст. 181 КПК України, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком по 11 листопада 2024 року включно, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальні обов`язки:

1. Прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це.

2. Не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , та не залишати вказане житло у нічний час у період з 22 год. по 06 год. ранку наступного дня.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4. Утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на прокурорів Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного ОСОБА_4 , по 11 листопада 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 23 вересня 2024 року о 14 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1