СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6098/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступника керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000026 від 05.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступника керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000026 від 05.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000026 від 05.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та яке у виявлено та вилучено під-час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кошти купюрами номіналом «100» доларів США з номерами: HF69368112B; HB 85094576Q; HB68715029E; HB95737886J; HD00473765A.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 05.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, громадянин ОСОБА_5 будучи військовозобов`язаним, мав намір виїхати закордон. З цією метою останній звернувся до свого знайомого за допомогою, щодо надання роз`яснень при офіційному оформленні пакету документів для визнання його непридатним для військової служби, оскільки мав хронічне захворювання у вигляді цукрового діабету. Після чого, знайомий ОСОБА_6 повідомив, що таким питанням він особисто не займається, однак знає одну особу, яка може допомогти з вказаним питанням.

У подальшому, 02 лютого 2024 року ОСОБА_5 зателефонував зазначеній особі за номером телефону НОМЕР_1 за допомогою месенджера «Telegram», слухавку підняла особа, яка представилася ОСОБА_7 і запропонувала ОСОБА_5 приїздити до неї до м. Бориспіль Київської області для обговорення усіх питань. Цього ж дня, близько обіду, ОСОБА_5 поїхав до ОСОБА_12 за місцем її роботи, а саме до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_1 , де остання вийшла до ОСОБА_5 та почали обговорювати питання щодо зняття ОСОБА_5 з військового обліку у зв`язку з хворобою ОСОБА_5 .

В ході розмови ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_5 , що є декілька варіантів вирішення питання пов`язаного з визнанням ОСОБА_5 не придатним до військової служби, а саме через МСЕК для отримання довідки про інвалідність, а також через ТЦК після поставлення його на облік за місцем підконтрольності Бориспільського РТЦК через те, що її близький товариш є керівником місцевого РТЦК, його мають потім зняти з обліку через непридатність до військової служби. Також, ОСОБА_8 повідомила, що буде зустрічатися зі своїм товаришем з РТЦК і після чого вона більш детально розповість, як саме краще діяти ОСОБА_5 в його ситуації.

05 лютого 2024 року ОСОБА_5 за допомогою месенджера «Telegram» відправив ОСОБА_8 голосове повідомлення з питанням чи все у них в силі на, що остання відповіла, що так, все в силі та повідомила, що ОСОБА_5 скоріш за все потрібно «лікувати». Того ж дня о 17 год. 35 хв. ОСОБА_8 зателефонувала через месенджер «Telegram» ОСОБА_5 та повідомила що хоче пообідати чи повечеряти разом з ним у зв`язку з тим, що вона домовилася за нього та бажає обговорити питання вартості її таких «послуг» та «послуг» РТЦК, вартість яких становитиме від 15 000 до 20 000 доларів США. ОСОБА_5 погодився на зустріч та в подальшому зрозумівши що від нього вимагаю неправомірну вигоду звернувся до відповідних правоохоронних органів.

У подальшого 15 лютого 2024 року за попередньою домовленістю ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 . Під час зустрічі ОСОБА_5 , діючи під контролем правоохоронних органів, було передано частину обумовленої ОСОБА_9 суми - 10 000 доларів США, які були заздалегідь ідентифікованими.

Далі з 15 лютого 2024 по 01 квітня 2024 ОСОБА_9 за допомогою месенджера WhatsApp надсилала повідомлення ОСОБА_5 про те що їх домовленість в силі та повідомила що ОСОБА_5 необхідно зібрати документи, 4 фотокартки, паспорт громадянина України та інші, після чого прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 та повідомити працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступне: «що йому потрібно стати на військовий облік для влаштування на роботу, а також для придбання будинку в якому він проживає 5 років та який знаходився по АДРЕСА_4 » ці слова являлися своєрідним паролем для працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 квітня 2024 о 06 год. 40 хв. ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відстоявши в черзі до 10 години ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що у зв`язку великою чергою він не може потрапити до Бориспільського РТЦК. ОСОБА_9 відправила до ОСОБА_5 раніше незнайомого йому чоловіка, який завів ОСОБА_5 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 поза чергою до кабінету № 24. В подальшому ОСОБА_5 було проговорено слова які являлися паролем, на що ОСОБА_5 присутня в кабінеті, невстановлена жінка повідомила, що йому потрібно їхати і ставати на облік до м. Дніпра та вигнала з кабінету. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_9 та розповів як пройшла зустріч. ОСОБА_9 повідомила що їм потрібно зустрітися у «McDonald's», що у м. Бориспіль. В подальшому, цього ж дня під час зустрічі з ОСОБА_9 остання повідомила, що їм потрібно проїхати до магазину «Сільпо» де їх чекав той самий чоловік, який допоміг ОСОБА_5 пройти до Бориспільського РТЦК. В ході зустрічі, вказаний чоловік ОСОБА_10 повідомив, що він все владнає та попрохав у ОСОБА_9 копії документів ОСОБА_5 .

Крім того, допитана ОСОБА_9 повідомила, що грошові кошти від ОСОБА_5 вона одразу передала ОСОБА_11 - голові ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , який займався вирішенням питання щодо зняття з військового обліку ОСОБА_5 , крім того ОСОБА_11 27.07.2024 особисто проводив ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановлення його з військового обліку.

Також на запит в порядку ст. 93 КПК України, ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 надала копії документів які підтверджують те, що ОСОБА_11 здійснював заходи для зняття з військового обліку ОСОБА_5 , у зазначених документах міститься «Свідоцтво про хворобу №97/30/1741» де зазначено що ОСОБА_5 перебував на амбулаторному лікуванні у КНП «ББЛІЛ». Однак у відповіді з КНП «ББЛІЛ» зазначено, що ОСОБА_5 не перебував на стаціонарному лікуванні.

05.09.2024 у період часу з 07 год. 12 хв. по 09 год. 44 хв. на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено: Грошові кошти купюрами номіналом «100» доларів США з номерами: HF69368112B; HB85094576Q; HB68715029E; HB95737886J; HD00473765A.

Зазначені кошти передавалися ОСОБА_5 , який діяв під контролем правоохоронних органів для вручення ОСОБА_9 за виготовлення документу про непридатність його до військової служби.

У зв`язку з цим, постановою слідчого від 05.09.2023 майно вилучене за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000026 від 05.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, подав клопотання відповідно до якого просив проводити судове засідання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 05.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

05.09.2024 у період часу з 07 год. 12 хв. по 09 год. 44 хв. в рамках вищевказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено: Грошові кошти купюрами номіналом «100» доларів США з номерами: HF69368112B; HB85094576Q; HB68715029E; HB95737886J; HD00473765A.

Зазначені кошти передавалися ОСОБА_5 , який діяв під контролем правоохоронних органів для вручення ОСОБА_9 за виготовлення документу про непридатність його до військової служби.

У зв`язку з цим, постановою слідчого від 05.09.2023 майно вилучене за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000026 від 05.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти, оскільки дане майно може бути використано, як речовий доказ у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступника керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000026 від 05.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000026 від 05.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та яке у виявлено та вилучено під-час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кошти купюрами номіналом «100» доларів США з номерами:HF69368112B; HB 85094576Q; HB68715029E; HB95737886J; HD00473765A.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1