Провадження по справі № 1-кс/752/7610/24
У Х В А Л А

іменем України

"26" вересня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представник власника майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001919 від 19.06.2024,-

встановив:

05 вересня 2024 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 подав до Голосіївського районного суду м. Києва клопотання у кримінальному провадженні № 0001919 від 19.06.2024 про скасування арешту з технічної документації земельної ділянки по АДРЕСА_1 на 79 аркушах, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2023.

В обґрунтування вимог клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначив, що у межах кримінального провадження № 0000016 від 15.04.2021 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за наслідками якого вилучено велику кількість документації, зокрема технічну документацію на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , на 79 аркушах, яка належить ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2023 на вилучену документацію накладено арешт. Постановою прокурора від 19.06.2024 з матеріалів кримінального провадження № 0000016 від 15.04.2021 в окреме кримінальне провадження № 0001919 від 19.06.2024 виділені матеріали досудового розслідування в копіях та оригіналах, які не стосуються заволодіння земельними ділянками :90:039:0040, :90:039:0039, :90:039:0037, :90:039:0041, у тому числі папку з технічною документацією на земельну ділянки по АДРЕСА_1 на 79 аркушах.

Вважає, що арешт на технічну документацію, яка належить на праві власності ОСОБА_4 накладено з метою збереження речових доказів. Між тим, вилучені документи не мають ознак речового доказу, оскільки як на момент їх вилучення, так і на даний час органом досудового розслідування не встановлено, що вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До даного часу, власник майна ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу як кримінальному провадженні № 0000016 від 15.04.2021, так і у виділеному кримінальному провадженні № 0001919 від 19.06.2024. Тому на думку представника власника майна ОСОБА_3 арешт підлягає скасуванню.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями, який відбувся 24.09.2024, клопотання передано на розгляд слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

У судове засідання власник майна ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися. До початку розгляду клопотання представник власника майна ОСОБА_3 подав заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без його та участі ОСОБА_4 . На задоволенні заяви наполягав.

Прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , який здійснював процесуальне керівництво вищезазначених кримінальних провадженнях, також подав заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі у судовому засіданні, не заперечував проти скасування арешту із зазначених у клопотанні документів.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи та, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю, який має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 15.04.2021 за ознаками ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 13.09.2023 у справі № 752/15432/21 у кримінальному провадженні № 0000016 від 15.04.2021 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 . За наслідками проведеного обшуку, 28.09.2023 було вилучено велику кількість документів. Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 23.10.2023 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, яке вилучено за наслідками проведення обшуку, зокрема на папку, що мала надпис «Тех. Документація земельної ділянки по АДРЕСА_1 » на 79 аркушах.

Задовольняючи клопотання про накладання арешту, слідчий суддя виходив з того, що папка, що мала надпис «Тех. Документація земельної ділянки по АДРЕСА_1 » на 79 аркушах є тимчасово вилученим майном та визнана речовим доказом, а тому з метою його збереження як речового доказу на нього накладено арешт.

Постановою прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 19.06.2024 з матеріалів кримінального провадження № 0000016 від 15.04.2021 в окреме кримінальне провадження № 0001919 від 19.06.2024 виділені матеріали досудового розслідування в копіях та оригіналах, які не стосуються заволодіння земельними ділянками :90:039:0040, :90:039:0039, :90:039:0037, :90:039:0041, у тому числі речові докази.

Як стверджує представник ОСОБА_3 під час виділення матеріалів з кримінального провадження № 0000016 від 15.04.2021 у кримінальне провадження № 0001919 від 19.06.2024, прокурором і це провадження виділено й папку з технічною документацією на земельну ділянку по АДРЕСА_1 на 79 аркушах, яка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000016 від 15.04.2021.

Заперечень проти зазначених тверджень представника власника майна, що технічна документація на земельну ділянку по АДРЕСА_1 на 79 аркушах, входила до переліку речових доказів, які виділені з кримінального провадження № 0000016 від 15.04.2021 у кримінальне провадження № 0001919 від 19.06.2024, прокурором не надано.

Також представник ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_4 є власником технічної документацію на земельну ділянку по АДРЕСА_1 на 79 аркушах. Дані ствердження представника власника майна прокурором не спростовані.

Надаючи оцінку правомірності обмеження (подальшого обмеження) власника технічної документації ОСОБА_4 можливості реалізації нею права вільного володіння, користування та розпорядження належними їй документами, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, що передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

У практиці ЄСПЛ неодноразово зазначалось, що таке втручання держави у права особи повинно здійснюватися на підставі закону

Крім того, статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

У силу ст. 2 КПК України до завдань кримінального провадження з-поміж іншого віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Главою 2 КПК України встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження до яких, серед інших, віднесені законність (ст. 9), недоторканність права власності (ст. 16).

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, коли арешт накладається з метою збереження речового доказу, він накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, яка визначає, що до речових доказів серед іншого відносять об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 є власником технічної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_1 на 79 аркушах, яка входила до переліку речових доказів, які виділені з кримінального провадження № 0000016 від 15.04.2021 у кримінальне провадження № 0001919 від 19.06.2024. Вона не є підозрюваною/обвинуваченою у вищезазначених кримінальних провадженнях і не має жодного відношення до вчинення кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування і судового розгляду у вищезазначених кримінальних провадженнях.

На момент розгляду даного клопотання стороною обвинувачення слідчому судді не надано доказів того, що під час досудового розслідування були встановлені відомості, які можуть свідчити, що технічна документація на земельну ділянку по АДРЕСА_1 на 79 аркушах є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому його подальше перебування під арештом не відповідає завданням, визначеним ч. 3 ст. 132 КПК України.

З врахуванням вищевикладеного та позиції прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що представником власника майна ОСОБА_3 доведено, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту технічної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_1 на 79 аркушах.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що клопотання представника власника майна ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

клопотання задовольнити.

Скасувати арешт з технічної документації земельної ділянки по АДРЕСА_1 на 79 аркушах, яка належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2023 (справа № 752/15432/21, провадження № 1-кс/752/58429/23).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1