САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3136/24
Провадження № 1-кп/726/150/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002876 від 18.07.2024, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця с. Василів Заставніського району Чернівецької області, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , діючи всупереч вимогам Законів України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Порядку провадження діяльності, пов`язаної із обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, маючи в користуванні будинок за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з січня 2024 року по квітень 2024 року безоплатно надав вказаний будинок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено, амфетамін.

В подальшому 27.04.2024 в період часу з 13:27 до 16:40, на підставі ухвали слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці, працівниками поліції проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено: порошкоподібну речовину бурого кольору, за зовнішніми ознаками схожу на амфетамін, знаряддя прекурсорів (холодильник), фольга, кислоти, колби та інші знаряддя, які використовував ОСОБА_6 для виготовлення психотропної речовини «Амфетаміну».

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5076-НЗПРАП від 08.05.2024 - надана на дослідження речовина містить в своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 1,6433 г.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5144-НЗПРАП від 06.06.2024 - надана на дослідження рідина, яка знаходилась в одній скляній ємності зі скляною кришкою, містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,2402 г.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5137-НЗПРАП від 10.05.2024 - на наданому на дослідження предметі виявлено сліди психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5136-НЗПРАП від 30.05.2024 - в нашаруваннях речовини на наданих на дослідження предметах виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5145-НЗПРАП від 02.05.2024 - в нашаруваннях речовини на наданій на дослідження електронній вазі виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5143-НЗПРАП від 02.05.2024 - в нашаруваннях речовини на наданому на дослідження фрагменті фольги у металевій шкатулці виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5141-НЗПРАП від 17.05.2024 - надана на дослідження речовина, містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,017 г.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5134-НЗПРАП від 14.05.2024 - в нашаруваннях речовини на наданих на дослідження двох фрагментах скла виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5147-НЗПРАП від 13.05.2024 - на наданому на дослідження предметі виявлено речовину білого кольору, яка містить в своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,0150 г.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5138-НЗПРАП від 10.05.2024 - на наданому на дослідження предметі виявлено сліди психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5586-НЗПРАП від 22.05.2024 - на наданому на дослідження предметі білого кольору (зовні схожому на маску респіратор) із полімерним клапаном жовтого кольору та написом «НіоН» виявлено сліди психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5536-НЗПРАП від 24.05.2024 - надані на дослідження нашарування речовин, що знаходились на поверхнях 4 (чотирьох) рукавичок містять в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Загальна маса амфетаміну становить 0,0002 г.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5150 - НЗПРАП від 04.06.2024 - надана на дослідження кристалічна речовина жовтого кольору є прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - фенілнітрепропеном. Маса фенілнітропропену становить 8,8677 г.

Відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-24/5142-НЗПРАП від 23.05.2024 - рідина, яка знаходиться в наданому на дослідження медичному шприці, є прекурсором - сірчаною кислотою. Об`єм сірчаної кислоти становить 6,5 мл.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, тобто у наданні приміщення для незаконного виготовлення психотропних речовин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 317 КК України визнав та висловив своє розкаяння у вчиненому. Вказав про те, що дійсно надав свою земельну ділянку адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , яка використовувалася останнім для незаконного виготовлення психотропних речовин. Підтвердив дійсність обставин, викладених у обвинуваченні. Просив суворо не карати.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Просив обмежитися допитом обвинуваченого та проведеним дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Щодо міри покарання, просив суд призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 317 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також не заперечував проти запропонованого прокурором порядку дослідження, а щодо міри покарання своєму підзахисному, просив суд призначити мінімальне покарання із звільненням від його відбування та встановленням іспитового строку, оскільки обвинувачений визнав свою вину, розкаявся у вчиненому та активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, а тому його виправлення можливе без реального позбавлення волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, погодився із ним, а в учасників процесу та суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння останнім змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обвинувачений визнав та з якими погодився в повному обсязі.

Таким чином, провівши оцінку показів обвинуваченого ОСОБА_3 , які він надав суду вільно, без примусу, тиску, у присутності захисника та, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, а саме у наданні приміщення для незаконного виготовлення психотропних речовин - доведена повністю, а останній вчинив вказане кримінальне правопорушення, за обставин наведених у вироку.

Підстав, відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання, у кожному конкретному випадку, суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься донетяжкого злочину; особу винного, який свою вину у вчиненому визнав у судовому засіданні, щиро розкаявся, висловив жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки.

Також суд бере до уваги і ставлення обвинуваченого до вчиненого, обставини кримінального правопорушення, той факт, що кримінальним правопорушенням не завдано матеріальної шкоди, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою, яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, однак був зареєстрований у лікаря нарколога раніше 08.04.2007 та 13.09.2013 з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками.

Крім того, суд враховує і те, що обвинувачений має зареєстроване місце проживання, за яким скарг на нього не надходило, а також на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2014 року народження та ОСОБА_8 , 2009 року народження.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, прокурором у обвинувальному акті не заявлено та судом не встановлено.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №298/95/16-к (провадження №51-2501км18) вказав, що у частині 2 статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Виходячи із суспільної небезпеки вчиненого, обставин за яких вчинено кримінальне правопорушення, наявності кількох пом`якшуючих покарання обставин; враховуючи при цьому відсутність обтяжуючих обставин; даних, що характеризують особу обвинуваченого, в даному конкретному випадку, суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, доходить висновку про необхідність та доцільність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімально визначений санкцією частини статті строк 3 (три) роки, із звільненням від його відбування та встановленням іспитового строку 1 (один) рік, і вважає, що саме таке покарання,без ізоляції від суспільства із наглядом за поведінкою обвинуваченого, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

На переконання суду цей захід примусу відповідає особі обвинуваченого, яким має соціальні зв`язки та внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови і позбавить можливості вчиняти нові кримінальні правопорушення, сприятиме його виправленню. Підстав для призначення реального покарання у виді позбавлення волі, в даному конкретному випадку суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 337, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнитиОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1