УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Cолом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 03 травня 2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 436-2 Кримінального кодексу України відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , зі слів підозрюваної проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не працюючої, не заміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, не є інвалідом І чи ІІ групи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, раніше не судима, -

в с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000372 від 03 травня 2024 року, відповідає вимогам ст.ст. 181, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваній копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що у преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року зазначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту та неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки було схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Відповідно до зазначеного документу, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, строк дії якого, відповідними Указами Президента, продовжено до 13.05.2024.

Незважаючи на викладене, у громадянки України ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 20.04.2024, виник та сформувався стійкий злочинний умисел, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у виправдовуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Так, громадянка України ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час, зареєструвала на номер особистого мобільного телефону обліковий запис у медійному застосунку «Тікток» за загальнодоступним посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з інтернет-профілем користувача, позначеного як « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3).

У період часу з 20.04.2024 громадянка України ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, з метою виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, перебуваючи у невстановленому місті, з використанням раніше створеного акаунту ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3) у медійному застосунку «Тікток», під час прямої трансляції здійснювала виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та висловлювала підтримку рішень і дій держави-агресора РФ.

Так, 20.04.2024 року приблизно з 15:00 ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою акаунту ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3) у медійному застосунку «Тікток» під`єдналась до прямого ефіру, створеного користувачем « ОСОБА_9 », в якому брали участь 9 користувачів (включно з ОСОБА_5 ), і за яким спостерігало до 26 глядачів. Під час вказаного прямого ефіру, в розмові з 4 користувачами, ОСОБА_5 здійснювала висловлювання, у яких, згідно висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №362/1 від 10.06.2024 Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України, містяться виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України та висловлювання підтримки рішень і дій держави-агресора РФ. Зокрема, відповідно до вказаного висновку експерта, виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України містяться у наступних висловлюваннях ОСОБА_5 : «Это не моя война, иди нахуй, это все ОСОБА_13 виноват и бандеровцы»; «Это пидары вы бля (нерозбірливо) заварили хуету (нерозбірливо)»; «Тебе по научному говорят это не моя война…»; «Это война ваша блядь, каких-то бандеровцев сука связались с россией, нет это не моя война»; «ОСОБА_13 сука жид виноват, который на чемоданах сидит. В Израиль увез родителей и щас дальше уедет»; «Кто? Причем тут он, он сдох, жена призналась что он сдох (нерозбірливо)»; «Пидорасы те, кто сюда жида выбирал (нерозбірливо). Не я выбрала жида блядь».

Таким чином ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, діючи умисно, цілеспрямовано, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, переслідуючи ідеологічні мотиви, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер медійного застосунку «Тікток» через можливість поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, переслідуючи прямий умисел, направлений на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, серед користувачів медійного застосунку «Тікток», усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, під час прямої трансляції здійснювала виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України та висловлювала підтримку рішень і дій держави-агресора РФ.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 436-2 КК України, тобто у виправдовуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

31 липня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за частиною 1 статті 436-2 КК України, тобто у виправдовуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00год. до 06.00год. наступного дня, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суд; незаконного випливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась та має міцні соціальні зв`язки. Просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрювана ОСОБА_5 на запитання суду повідомила, що проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 у трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_5 навчається в інституті імені ОСОБА_12 , найкраща студентка на курсі, патріотка України, еліта нації та дуже відповідальна особа. Поряд з цим має емоційно нестабільну поведінку.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Так, відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину що полягає у виправдовуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частини 1 статті 436-2 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, до клопотання додані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваної ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Відповідно до статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 178 КПК України, слідчий суддя, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В ході судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, що свідчить про існування вказаного ризику.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Також, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки відповідно до матеріалів клопотання систематично та періодично виправдовує збройну агресію рф проти України, розпочату в 2014 року, під час прямих трансляцій у соціальній мережі «Тікток».

Відповідно до частини 1 статті 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період часу.

Згідно частини 2 статті 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення кого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_5 , її майновий та сімейний стан, наявність місця реєстрації та постійного місця проживання в м. Києві, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тому слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 застосувати до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 вересня 2024 року, включно, заборонивши їй, в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня залишати місце проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності перебування в укритті під час повітряної тривоги та одержанням невідкладної медичної допомоги.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, які в сукупності із застосованим запобіжним заходом, повинні достатньою мірою гарантувати та забезпечити, у подальшому, належну її процесуальну поведінку у даному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 199, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді - домашнього арешту у нічний час.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити в період 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня залишати місце проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності перебування в укритті під час повітряної тривоги та одержанням невідкладної медичної допомоги;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Строк дії ухвали до 30 вересня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї вищенаведених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали доручити територіальному органу Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконання ухвали та організацію виконання ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1