УХВАЛА

30 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 686/32632/19

провадження № 51-3999 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 27 червня 2024 року,

встановив:

За вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 124 Кримінального кодексу України (далі - КК), до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Вироком Хмельницького апеляційного суду від 27 червня 2024 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, апеляційну скаргу прокурора - задоволено, а вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року щодо ОСОБА_5 скасовано. Постановлено новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними вироками судів першої та апеляційної інстанцій щодо його підзахисного.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до якихсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Так, захисник у мотивувальній частині касаційної скарги, окрім іншого, вказує на те, що вирок суду першої інстанції в частині кваліфікації дій ОСОБА_5 за статтею 124 КК є законним та обґрунтованим, проте вважає, що вказаний вирок підлягає зміні шляхом застосування до останнього положень статті 49 КК.

Однак, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, апеляційний суд, розглядаючи апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора, скасував вказаний вирок міськрайонного суду та постановив свій вирок, яким погіршив становище засудженого, а саме визнав ОСОБА_5 винуватим за частиною 1 статті 121 КК та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, а тому предметом розгляду касаційного суду може бути вирок апеляційного суду.

Крім того, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій та по суті посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Отже, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

До того ж, у відповідності до статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Однак, захисник у касаційній скарзі просить скасувати вирок суду апеляційної інстанції, ухвалити постанову, якою вирок суду першої інстанції залишити без змін в частині кваліфікації дій засудженого та, одночасно, змінити цей вирок в частині призначеного покарання, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності за статтею 124 КК на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

Проте, такі вимоги викладено не у відповідності до статті 436 КПК та повноважень Верховного Суду з урахуванням того, що предметом касаційного розгляду у цьому випадку, як вже зазначалося, є саме вирок апеляційного суду.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 27 червня 2024 рокузалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3