Номер провадження:1-кс/521/3255/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2024 року м. Одеса
В ході досудового розслідування встановлено, що до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 , в якій він просить прийняти заходи правового характеру до невстановленої особи, яка займається організацією незаконного перетину Державного кордону України за грошову винагороду.
Крім цього, до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_6 , в якій він просить прийняти заходи правового характеру до невстановленої особи, яка займається організацією незаконного перетину Державного кордону України за грошову винагороду.
В подальшому по вказаним матеріалам надано доручення працівникам УСБУ в Одеській області щодо встановлення осіб, що можуть бути причетні до скоєння вказаного злочину.
У відповідь на вказане доручення працівниками УСБУ в Одеській області отримано інформацію, що до вчинення вказаного злочину пов`язаного з організацією незаконного перетину державного кордону та перешкоджанні законній діяльності ЗСУ може бути причетна наступна особа:
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює лікаря «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2»..
Надалі, 17.10.2024 за участю ОСОБА_7 за місцем її роботи проведено обшук, а саме за адресою АДРЕСА_2 в приміщенні «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» в кабінеті № 27, в ході якого виявлено і вилучено:
- флеш накопичувач, в корпусі синього кольору
- системний блок фірми CAMEMAX, інвентарний номер № 10460100;
Постановою слідчого від 17.10.2024 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Старший слідчий ОСОБА_3 надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, зазначивши, що вилучені під час проведення обшуків майно, мають значення речових доказів та можуть стати предметом дослідження судових експертів в частині технічної експертизи документів та комп`ютерно-технічних експертиз. Крім того, зазначив, що власника майна повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 23.10.2024 року надано дозвіл на проведений обшук службового кабінету №27, який розташований на другому поверсі КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» за адресою: м.Одеса, провулок Обсерваторний, 8, у якому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснює свою професійну діяльність, який був проведений 17.10.2024 року в період часу з 09 год. 50 хв. до 10 год. 40 хв, в результаті якого було виявлено та вилучено:
-флеш-накопичувач, в корпусі синього кольору, який було запаковано до сейф- пакету RAW 0217707;
-системний блок фірми «САМЕМАХ», інвентарний номер № 10460100, який в подальшому опечатаний та підписаний понятими з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, необхідності їх огляду та дослідження, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно 17.10.2024 року під час проведення обшуку за адресою м. Одеса, провулок Обсерваторний, буд. 8 в приміщенні «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» в кабінеті № 27 за місцем роботи ОСОБА_7 , а саме на:
- флеш накопичувач, в корпусі синього кольору
- системний блок фірми CAMEMAX, інвентарний номер № 10460100.
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчого та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1