Справа №359/9612/23
Провадження №1-кп/359/285/2024
У Х В А Л А

19 липня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією та використанням системи дистанційного зв`язку ВКЗ в кримінальному провадженні №0000005, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України,

щодо вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч.4 ст. 189 КК України,

та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Азербайджан,

щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 255-1, ч.4 ст. 189 КК України, -

розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 255-1, ч. 4 ст. 189 КК України.

Прокурор в судовому засіданні подала письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те що ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати, у зв`язку з чим, будь-який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, непов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів виходить з наступного.

Встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2024 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб без визначення розміру застави. Термін дії ухвали суду становить до 24.00 год. 06.08.2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна та особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а відтак наявні всі підстави вважати, що без подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 під страхом отримання максимального покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, що цілком обґрунтовує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які надали органу досудового розслідування та можуть надати суду показання, що підтверджують причетність останнього до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а отже є достатньо підстав вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, що свідчить про ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи зазначені вище обставини, беззаперечною і високою є імовірність перешкоджання обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином у зв`язку з відсутністю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України, слід прийти до висновку, що обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу може призвести до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Ураховуючи також те, що ОСОБА_6 неодноразово порушував умови застосування щодо нього попереднього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вищезазначені ризики є цілком обґрунтованими.

Враховуючи наявні ризики, які станом на 19.07.2024 року не перестали існувати та не зменшилися, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити ненастання цих ризиків та належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Тримання ОСОБА_6 під вартою сприятиме забезпеченню кримінального судочинства та правопорядку, а досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

З огляду на це, колегія судів вважає допустимим продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, оскільки злочин, в якому обвинувачуються останній, передбачений ст. 255-1 КК України (п. 4 ч. 4 ст.183 КПК України).

З цього приводу, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 31, 35, 177-194, 290, 291, 314, 331, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб без визначення розміру застави.

Термін дії ухвали суду становить до 24.00 год. 17.09.2024 року.

Ухвала суду про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали суду безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 22.07.2024 року.

Головуючий : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3