СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1279/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 14.03.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Піщане Кременчуцького району Полтавської області, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.03.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік;

- 19.08.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.309 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст.ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2024 року, остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1(один) місяць,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим: 12.03.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, 14.03.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , у незнайомої особи ОСОБА_3 придбав десять пігулок, які містять у своєму складі наркотичний засіб - метадон, для особистого вживання, без мети збуту.

Надалі, усвідомлюючи, що вказані пігулки містять в собі наркотичний засіб - метадон, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел спрямований на незаконне зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, поклав їх до лівої кишені куртки, в яку був одягнений, таким чином придбав та став зберігати, при собі без мети збуту, для особистого вживання.

В той же день, 14.03.2024, приблизно о 09 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 був зупинений працівниками поліції, та в подальшому в період часу з 10 години 13 хвилин до 10 години 21 хвилини, на законну вимогу яких, у присутності двох понятих, із лівої кишені куртки передав для огляду три блістерних упаковки з написом «Methasan 5 mg», що містять 8 (вісім) пігулок білого кольору та дві пігулки білого кольору без блістеру, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,040 г. і який згідно списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 ,показання якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненого особою протягом року після засудження за цією статтею.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії нетяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненому, особу обвинуваченого, який раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинив під час дії іспитового строку, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття у вчиненні злочину, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, у виді 1(одного) року позбавлення волі.

Судом встановлено, що 19.08.2024 ОСОБА_3 засуджено вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання за даною статтею у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2024 року, остаточне покарання ОСОБА_3 призначено у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1(один) місяць.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, до постановлення щодо нього вироку Святошинського районного суду м. Києва від 19.08.2024 року, остаточне покарання суд призначає відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці, зарахувавши у строк призначеного покарання, покарання відбуте частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як підсудним, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України або ж застосування ст.69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Викладена позиція суду відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, які становлять 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп. (висновок експерта від 22.03.2024 № СЕ-19/111-24/17192-НЗПРАП).

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує, що ОСОБА_3 утримується в умовах ізоляції від суспільства та на підставі ухвали суду від 27.09.2024 тимчасово залишений в ДУ «Київський слідчий ізолятор» - на час розгляду даного кримінального провадження, а тому суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання даного вироку.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання призначеного за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.08.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення цього вироку, тобто з 02.10.2024.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання відбуте частково покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.08.2024 року, а саме: період з 27.05.2024 року по 01.10.2024 включно, а також 1 день попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - 03.05.2024 р.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, що становлять 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Речові докази: метадон (фенадон), масою 0,040 г, що зберігається в камері схову Святошинського УП ГУНП у м. Києві, - знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадежння.

Суддя: ОСОБА_1