Справа № 348/1846/23
Провадження № 11-кп/4808/319/24
Категорія ч.1 ст. 254 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою прокурор, на вирок Надвірнянського районного суду від 12.04.2024 року, у кримінальному провадженні №0000173 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_9 визнано невинуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, та виправдано.

Відповідно до обвинувального акту, наприкінці січня 2023 року ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання за допомогою сільськогосподарської техніки, шляхом зняття ґрунтового покриву, незаконно облаштував на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці, площею 0,175 га, із кадастровим номером :02:004:0275, що розташована на АДРЕСА_1 , штучну водойму (ставок), довжиною 40 метрів та шириною 20 метрів, внаслідок чого земельна ділянка безпідставно була виведена із земель сільськогосподарського обороту. Внаслідок таких дій ОСОБА_9 була порушена структура ґрунту, що унеможливлює подальше використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Таким діями, ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.254 КК України, а саме: безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту та порушення структури ґрунту.

З вироком не погодився прокурор та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що вирок ухвалений з порушенням норм матеріального і процесуального права, є незаконним та необґрунтованим.

Вказує, що висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки факт будівництва обвинуваченим водойми на земельній ділянці доведений доказами у справі. Також є очевидним, що використання земельної ділянки в частині водойми за цільовим призначенням є неможливим.

На зазначеній земельній ділянці не могла покращитись структура ґрунту та підвищитись її родючість, як це зазначено у вироку суду, оскільки там зараз знаходиться вода. Тому суд першої інстанції оцінив іншу частину земельної ділянки, на якій обвинувачений нічого не облаштовував, що не є предметом даного кримінального провадження.

Крім того, судом не взято до уваги факт настання шкідливих наслідків, від облаштування обвинуваченим штучної водойми, які виразились у погіршенні якості води у криниці свідка ОСОБА_11 , а також підтоплення останнього.

Крім того, всупереч висновкам суду, обвинувачений ОСОБА_9 не керувався розробленим проектом «Будівництво каналу для захисту території від затоплення». Зокрема, Проектом не передбачено влаштування ставка площею 0,05 га, конкретно на земельній ділянці обвинуваченого, а у верхній частині каналу, який проходить через суміжні земельні ділянки мешканців с. Пнів.

Зазначає, що стороною захисту грубо порушено вимоги ч.11 ст.290 КПК України, а саме не відкрито стороні обвинувачення зміст показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також лист Пасічнянської сільської ради, у зв`язку з чим прокурор не міг підготуватись належним чином до перехресного допиту вказаних свідків та ознайомитись зі змістом вказаного листа, що є істотним порушенням вимог КПК України.

Просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурори підтримали вимоги апеляційної скарги.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважали вирок суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що її слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1, 3 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а його зміст повинен відповідати положенням ст.374 КПК.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, зокрема, у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим та, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

На переконання апеляційного суду, при ухваленні виправдувального вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , суд першої інстанції зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Так, склад кримінального правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретне правопорушення, передбачене кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу кримінального правопорушення є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину.

Сторона обвинувачення в обвинувальному акті виклала об`єктивну сторону кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_9 , як зняття ґрунтового покриву, облаштування на земельній ділянці площею 0,175 га штучної водойми (ставку) розміром 40х20 метрів, внаслідок чого земельна ділянка безпідставно була виведена із земель сільськогосподарського обороту. Внаслідок таких дій, була порушена структура ґрунту, що унеможливлює подальше використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Ухвалюючи оскаржуваний вирок, суд визнав недоведеними настання суспільно-небезпечних наслідків передбачених ст.254 ч.1 КК України, як складової об`єктивної сторони кримінального правопорушення. При цьому, суд вважав неможливим встановити ці обставини без проведення відповідної експертизи.

На обґрунтування своїх висновків, суд першої інстанції навів показання свідків, які є жителями села Пнів Надвірнянського району, які пояснили, що після побудови обвинуваченим ставка, на їх земельних ділянках під час зливи підтоплень стало менше.

Разом з тим, суд не дав оцінку тим обставинам, що земельна ділянка на якій обвинуваченим побудована водойма 20х40 метрів, а також ґрунт безпосередньо навколо водойми, використовувати за цільовим призначенням неможливо. Ці обставини підтвердив в суді апеляційної інстанції сам обвинувачений ОСОБА_9 .

Також, суд побудував свої висновки наявністю у справі Робочого проекту будівництва каналу для захисту території від затоплення.

Проте, суд не дав оцінку цього документу з огляду на те, чи передбачав проект будівництво водойми розміром 20х40 глибиною 1,5 метри на земельній ділянці обвинуваченого.

Не мотивував суд і своїх висновків про неможливість доведення шкідливих наслідків дій обвинуваченого без проведення експертизи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про недоведеність об`єктивної сторони кримінального правопорушення є передчасними та необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України, у разі визнання особи виправданою, в мотивувальній частині суд, окрім іншого, зазначає підстави для виправдання з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Проте, суд першої інстанції не навів свої мотиви щодо доказів сторони обвинувачення, з яких вбачається неможливість використання земельної ділянки за цільовим призначенням в місці будівництва водойми, зокрема протоколу огляду місця події з фототаблицею та землевпорядній документації на земельну ділянку обвинуваченого.

Окрім іншого, суд допустив у вироку суперечливість висновків встановивши, що земельна ділянка обвинуваченого відноситься до земельних угідь «рілля», що обвинувачений без правових підстав побудував на цій земельній ділянці водойму розміром 20х40 метрів, що наслідків у вигляді порушення структури ґрунту не відбулось.

Зазначені процесуальні порушення допущені судом першої інстанції, суперечливість висновків суду із фактичним обставинам справи, ненадання оцінки всім доказам сторони обвинувачення, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому є безумовними підставами для скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно всебічно, повно та об`єктивно дослідити усі обставини справи, дати оцінку доказам відповідно до вимог КПК України, перевірити доводи сторін кримінального провадження, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Надвірнянського районного суду від 12.04.2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_4