Справа № 461/8604/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1586/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000293 від 21 жовтня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України

за участю прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

підозрюваного: ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2024 року за № 0000293.

Слідчий розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду цілодобово; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні, за виключенням участі у процесуальних діях; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; носити електронний засіб контролю. Роз`яснено підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.Контроль за виконанням даної ухвали покладено на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 . Строк дії ухвали до 21 грудня 2024 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в ході розгляду клопотання не встановлено законних підстав для застосування запропонованого слідчим та прокурором запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в силу вимог ч.4 ст. 194 КПК України застосував більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, поклавши на підозрюваного процесуальні обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_9 на постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без можливості внесення застави.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підлягає скасуванню, оскільки суд не взяв до уваги докази та обставини, які могли істотно вплинути на його висновки.

Наголошує, що приймаючи рішення про відмову задоволенні клопотання слідчого та обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий виходив з того, що мотиви наведені прокурором належним чином не обґрунтовують можливість застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в ході розгляду клопотання судом не здобуто доказів, того що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню та був повідомлений про підозру у вчиненні іншого злочину. Водночас, в ході судового розгляду прокурором наголошувалось слідчому судді на тому, що після вчинення злочину підозрюваного ОСОБА_9 одразу було затримано в порядку ст. 208 КПК України і з того часу останній перебував фактично під наглядом працівників правоохоронних органів та був позбавлений можливості як вчиняти інші злочини так і переховуватись від органу досудового розслідування. Більше того, слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу залишено поза увагою обставини перебування старшої слідчої в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській ОСОБА_11 на відкритій польовій ділянці місцевості поблизу с. Переможне Львівського району Львівської області та той факт, що діями підозрюваного ОСОБА_9 було зірвано проведення згаданої слідчої дії у формі огляду ділянки у межах іншого кримінального провадження з метою встановлення можливих фактів вчинення неправомірних дій.

Вважає, що слідчим суддею не враховано виключні обставин вчинення злочину, те, що підозрюваний ОСОБА_9 з мотивів явної неповаги до правоохоронної системи, що супроводжувалося особливою зухвалістю поведінки, ігнорував законні вимоги працівника правоохоронного органу, щодо припинення своїх протиправних дій та як наслідок спричинив тілесні ушкодження старшій слідчій ОСОБА_11 .

Стверджує, що обставини та дії підозрюваного перешкоджали іншому кримінальному провадженню, відтак відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 жовтня 2024 року без змін; апеляційний розгляд здійснювати за участю підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника адвоката. ОСОБА_8 .

В обґрунтування доводів заперечення покликається на те, що апеляційна вимога прокурора про скасування ухвали слідчого судді та обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави є незаконною, безпідставною та такою, що суперечать вимогам ч.2 ст. 183 КПК України.

Стверджує, що що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, тобто у вчиненні негяжкого злочину, є раніше не судимою особою. Прокурором не доведено, що ОСОБА_9 : перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню, йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Тому, на думку захисника, щодо ОСОБА_9 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вантою у відповідності до вимог ч.2 сг.183 КПК України, яка є імперативної нормою.

Наголошує, що п.3 ч.2 ст. 183 КПК України передбачає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у нетяжкому злочині у випадку якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Тобто для обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор повинен був довести, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Натомість прокурор не довів вказаних обставин, а лише висловив свої здогадки про те. що підозрюваний міг би переховуватись від органу досудового розслідування, якби його не затримали одразу після вчинення злочину. Більше того, прокурор сам визнав, що ОСОБА_9 не міг переховуватись від органу досудового розслідування чи перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки його було затримано і він безперервно перебував під контролем правоохоронних органів.

Вважає, що посилання прокурора на «виключність» обставин кримінального правопорушення не є підставою для того, щоб незаконно та безпідставно обирати відносно особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, коли це прямо заборонено вимогами КПК України.

Звертає увагу суду на те, що з моменту обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту минуло понад 20 днів. За цей час останній сумлінно виконував та продовжує виконувати покладені на нього ухвалою обов`язки. При цьому на підозрюваного ОСОБА_9 покладено обов`язок носіння електронного засобу контролю, що, в свою чергу, унеможливлює порушення ним обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, думку захисника та підозрюваного, які заперечили апеляційні доводи, вважають оскаржувану ухвалу законною та вмотивованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, що є нетяжким злочином.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність передбачених ч.1 ст. 177 КПК України ризиків.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що тримання під вартою згідно положень ч.1 ст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

Апеляційні твердження прокурора про те, що до підозрюваного ОСОБА_9 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді взяття під варту на підставі п.3 ч.2 ст.183 КПК України колегія суддів вважає безпідставними. Так, приписи п.3 ч.2 ст.183 КПК України передбачають можливість застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину виключно у разі якщо прокурором, крім підстав, передбачених ст.177 КПК України буде доведено, що перебуваючи на волі ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Разом з тим, у матеріалах клопотання відсутні обставини, які б давали підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 перешкоджав кримінальному провадженню, у межах якого сторона обвинувачення звернулася до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 . Також при апеляційному розгляді прокурором не було доведено, яким чином чи шляхом вчинення яких конкретних дій підозрюваний ОСОБА_9 перешкоджав кримінальному провадженню, у межах якого йому обрано запобіжний захід, та існування інших обставин, передбачених п.3 ч.2 ст.183 КПК України.

Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, підставно із урахуванням обставин справи, даних про особу підозрюваного, його міцні соціальні зв`язки, позитивні характеристики, стан здоров`я, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, який фактично обмежує свободу пересування підозрюваного і з врахуванням покладених на нього обов`язків відповідатиме меті і завданням запобіжного заходу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції також не встановлено.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000293 від 21 жовтня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4