ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/5919/24

Провадження № 1-кп/0285/787/24

29 листопада 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судовому провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий (малолітній) ОСОБА_6 ,

законний представник потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000032 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Броницька Гута Звягельського району Житомирської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженої, якій інвалідність не встановлена, із середньою освітою, раніше судимої: вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2024 року засуджена за ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді двох років пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи засудженою вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області 06.05.2024 за ч.І ст. 164 КК України, у період виконання покарання у виді двох років пробаційного нагляду, починаючи з 01.07.2024 по 01.11.2024 злісно ухиляється від сплати, встановлених рішенням Новоград- Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 вересня 2019 року (справа №285/2752/19) аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Так, ОСОБА_4 знаючи про свій обов`язок сплачувати встановлені рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, аліменти на утримання дитини, злісно ухиляється від сплати аліментів та його не виконує з 01.07.2024 по 01.1 1.2024.

ОСОБА_4 , будучи працездатною особою, отримуючи дохід від тимчасових заробітків, тобто маючи можливість виконати рішення суду про стягнення аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не здійснила, добровільну матеріальну допомогу не надавала, на попередження державних виконавців про кримінальну відповідальність за непогашення заборгованості по аліментах не реагує, тим самим злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, внаслідок чого, станом на 01.1 1.2024 виникла заборгованість в сумі 6392,00 грн, що перевищує суму сукупну нарахованих платежів за 3 місяці (загальна сума заборгованості розрахована починаючи із початку дати виконання рішення суду у розмірі 86817,50 грн).

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи засудженою вироком Новоград- Волинського міськрайонного суду Житомирської області 06.05.2024 за ч.І ст. 164 КК України, у період виконання покарання у виді двох років пробаційного нагляду, будучи працездатною особою, маючи дохід, знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 01.07.2024 по 01.1 1.2024, злісно ухилялася від сплати аліментів, встановлених рішенням Новоград- Волинського міськрайонного суду Житомирської області та його не виконувала.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 , що був представлена захисником ОСОБА_5 , беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорювала встановлені в результаті досудового розслідування обставини та згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за її відсутності. Викладене підтверджується заявою обвинуваченої ОСОБА_4 від 22.11.2024 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, що нею підписана за участі захисника.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 також не заперечував щодо розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні.

Прокурор Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до ч.1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд постановив за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ст. 381 КПК України.

Оцінюючи встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене ст.164 КК України, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 164 КК України.

Згідно положень ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим діяння є кримінальним проступком.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 66 КК України, судом не встановлено. Позицію останньої щодо визнання вини суд не трактує як щире каяття, оскільки ОСОБА_4 тривалий період і на теперішній час не сплачує аліментів на утримання дитини згідно рішення суду, борг не погашений, сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 86817,50 грн.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення повторно.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Санкцією ч. 2 ст. 164 КК України передбачено ряд альтернативних покарань: громадські роботи, пробаційний нагляд та обмеження волі.

При обранні виду покарання суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше судима, зокрема за ч. 1 ст. 164 КК України, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, її вік, задовільний стан здоров`я, характеристику за місцем проживання, той факт, що вона офіційно не працевлаштована, і не вжила заходів для офіційного працевлаштування, не зверталася у міський центр зайнятості з приводу постановлення на облік як безробітної, не надавала будь- якої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча мала таку змогу, на обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті не перебуває, відношення до вчиненого, яка свою вину визнала.

Отже, враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченої, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, судпризначає ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення в період пробаційного нагляду, остаточне покарання їй слід призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, невідбуте покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2024 року та, з врахуванням вимог ст. 72 КК України, остаточно призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлений. Арешт на майно не накладався.

Судові витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 302, 368, 370, 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та обрати їй покарання за цим законом 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2024 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 1 (один) рік обмеження волі.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_4 затримати та направити для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1