Справа № 355/1460/24
Провадження № 1-кс/355/106/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року смт. Баришівка

Слідчий суддя Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання в.о. дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області рядового поліції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000040, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2024 року до Баришівського районного суду Київської області надійшло клопотання в.о. дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області рядового поліції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000040, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

В обгрунтування поданого клопотання вказано, що 25.07.2024 приблизно о 08 год. 30 хв. працівниками поліції за адресою: Київська область, Броварський район, с. Веселинівка, на автодорозі, сполученням «Баришівка-Переяслав», було зупинено трактор колісний «FENDT936VARIO POWER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуваням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час перевірки виявлено посвідчення тракториста-машиніста з ознаками підробки.

Так, 24.07.2024 року слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд місця події за адресою: Київська область, Броварський район на під`їзді до села Веселинівка, на відкритій ділянці місцевості за координатами (ІНФОРМАЦІЯ_2), де у водія колісного трактору марки «FENDT936VARIO POWER» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 видане ІДТН в Київській області з ознаками підробки.

Вище зазначене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 вилучено та поміщено до спеціального пакету № WAR1557311 який у присутності двох понятих опечатаний та звірений усіма учасниками слідчої дії.

З метою ефективного розслідування протиправного діяння, досягнення дієвості, в даному кримінальному провадженні, в.о. дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області рядовий поліції ОСОБА_3 посилаючись на те, що виявлене та вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , відповідає критеріям, викладеним у ст.98 КПК України, просить накласти арешт на вищевказане майно.

Від в.о. дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області рядового поліції ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд поданого клопотання без його участі, просив його задоволити, арешт накласти шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користуванням вказаним майном.

Власник майна ОСОБА_4 , про день та час розгляду клопотання повідомлялася належним чином. Про причину неявки до суду не повідомляв.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі слідчого та володільця майна.

Відповідно до ч. 4ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно доч.5ст.171КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 25 липня 2024 року під час зупинки трактор колісний «FENDT936VARIO POWER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та під час перевірки документів, встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ,видане ІДТН в України ознаки підроблення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а ч.ч. 2, 3 ст.170КПК України встановлює, що слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1ст. 98 КПК України.

З огляду на положення даних статей, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст.170КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, встановивши належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, перевіривши співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 170,171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання в.о. дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області рядового поліції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000040, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 25 липня 2024 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , на відкритій ділянці місцевості за координатами (ІНФОРМАЦІЯ_2), а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 видане ІДТН в Київській області

Надати дозвіл дізнавачу, слідчому, прокурору використовувати дане майно під час проведення слідчих дій та в ході проведення експертиз.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_5