Провадження №: 1-кп/755/1667/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження №0002970 від 25.08.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, який має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді молодшого спеціаліста в ТОВ «ТЕНТЕНС ТЕН», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в умисному нанесені легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Так, ОСОБА_3 , 24.08.2024 року, приблизно о 22 год. 00 хв., знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час із приміщення закладу «Beer point» вийшов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , на ґрунті виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи вказаний протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_3 , дістав із своєї сумки пістолет моделі «Форт-12Р», та наблизившись до ОСОБА_6 здійснив один цілеспрямований постріл в бік тулуба потерпілого.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 із тілесними ушкодженнями було госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.

Відповідно до висновка експерта № 042-1531-2024, дані наданої медичної документації свідчать про те, що у потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мали місце такі тілесні ушкодження: рана розмірами 1,5х1,5 см на грудній клітці зліва в проекції 7-го міжребір?я по середнє-паховій лінії з раневим каналом, що відходить від неї каудально в напрямку спереду-назад і «сліпо» закінчується в товщині поверхневих м`язів грудної стінки та наявністю гумової кульки розміром 1х1 см в її дні - непроникаюче вогнепальне кульове поранення грудної клітки зліва.

Локалізація та характер вищевказаного тілесного ушкодження, яке містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дане ушкодження утворилось у результаті однократної травмуючої дії тупого предмета - кулі, випущеної із зброї.

Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції шкіри по місцю утворення ран будь-якої етілогії у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 6 але менш ніж 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості.

Саме тому, вказане непроникаюче вогнепальне кульове поранення грудної клітки зліва відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п.п. 2.3.3., 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України».

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 клопотав про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав передбачених ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити.

Потерпілий не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 , оскільки обвинувачений відшкодував йому завдані збитки.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Також згідно ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У підготовчому судовому засіданні, згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України та ст.44 КК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У силу вимог ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України відноситься до проступку.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду та примирився з потерпілим.

Отже, судом встановлено, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв?язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та закриття цього кримінального провадження у зв?язку з примиренням винного з потерпілим, судом не встановлено.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а кримінальне провадження №0002970 від 25.08.2024 року відносно нього - закриттю.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Водночас, відшкодування завданих збитків особою, відносно якої закривається провадження у зв?язку з примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України, жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки умовами звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, на противагу інших випадків звільнення від кримінальної відповідальності, не передбачено обов`язкове визнання такою особою своєї вини, а, окрім того, це буде суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини /ст. 62 Конституції України, ст.17 КПК України/, що узгоджено з висновком ОП ККС Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.09.2022 року у справі №203/241/17.

У такому випадку, керуючись засадами справедливості та враховуючи загально дозвільний тип правового регулювання кримінального провадження, наявність факту понесення органом досудового розслідування матеріальних витрат, пов?язаних зі здійсненням кримінального провадження, не може бути приводом для стягнення з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку із примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України, таких витрат.

Приймаючи до уваги те, що для кримінально-процесуального права як галузі публічного права є характерним спеціально-дозвільний тип правового регулювання, в основі якого лежить формула: «дозволено лише те, що прямо передбачено законом», стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, понесених органом досудового розслідування та пов?язаних зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, можливе виключно в разі ухвалення обвинувального вироку.

Також, із огляду на те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, звільнення особи від кримінальної відповідальності на будь-якій підставі і відповідно закриття кримінального провадження не може свідчити про доведеність винуватості особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини, закріплених у ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування.

Отже із огляду на те, що ОСОБА_3 звільнений від кримінальної відповідальності і обвинувальний вирок судом щодо нього не ухвалений, при цьому сторона захисту не залучала жодних експертів, вважаю, що судові витрати за проведення експертиз з ОСОБА_3 не підлягають стягненню, а відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.44, 46 КК України, ч.2 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, згідно ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим - задовольнити.

Кримінальне провадження №0002970 від 25.08.2024 року відносно ОСОБА_3 обвинуваченого за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирано.

Речові докази у кримінальному провадженні: полімерний пакет білого кольору з індивідуальним номером « НОМЕР_1 », в який було перепаковано: предмет схожий на гільзу жовтого кольору калібру 9 мм, яку було вилучено до спец-пакету СRI 1273391; предмет схожий на гільзу жовтого кольору калібру 9 мм, яку було вилучено до спец, пакету СRI 1273390; предмет схожий пістолет з маркуванням «Форт-14Р 9 мм Р.А.» з магазином, який було вилучено до картонної коробки та опечатано стрічками №NPU-0369577, №NPU-0369574, №NPU-0369575, №NPU-0369573, №NPU-0369576, №NPU-0369578; предмети схожі на набої калібру 9 мм у кількості 3 штуки, які було вилучено до спец- пакету СRI 1273392; предмети схожі на набої калібру 9 мм у кількості 6 штук, які було вилучено до спец-пакету СRI 1273393; предмет схожий на гільзу калібру 9 мм, яку було вилучено до спец-пакету СRI 1273361; предмет схожий на гумову кулю, яку було вилучено до паперового конверту та опечатано стрічкою № NPU-22443242, які передано до камери схову Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_7