Справа № 694/2693/24 провадження № 1-кс/694/965/24 УХВАЛА
22.10.2024 року м. Звенигородка
Дізнавач СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Ford» модель «Transit» державний номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору, VIN-код НОМЕР_2 , який належать організації АТ «ОПЕР. ГАЗОРОЗП. СИСТЕМИ ЧЕРКАСИГАЗ», який було вилучено під час огляду місця події 16.10.2024 в період часу з 08:30 год. по 09:00 год. на автодорозі Н-16, сполученням м. Золотоноша- м. Черкаси м. Сміла м. Умань, 106 км, який визнано речовим доказом у вказаному кримінальному проваджені, у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти будь-які дії по відчуженню і зміні власників цього майна, на час проведення досудового розслідування, визначивши місцем зберігання транспортного засобу - територію ВПД № 2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області (адреса: вул. Волонтерська, 24, м. Шпола, Звенигородського району, Черкаської області).
15.10.2024 близько 17:04 годин до чергової частини Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від механіка газової служби Черкаської філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» ОСОБА_6 про те, що по АДРЕСА_1 представники АТ «ЧеркасиГаз» самоправно вивезли майно, а саме транспортний засіб марки «Ford» модель «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 .
16.10.2024 у період часу з 08:30 год. по 09:00 год. було проведено огляд місця події на автодорозі Н-16, сполученням м. Золотоноша - м. Черкаси м. Сміла м. Умань, та на 106 км. вказаної автодороги, а саме на узбіччі дороги з правої сторони в напрямку м. Черкаси було виявлено транспортний засіб марки «Ford» модель «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору, VIN-код НОМЕР_2 , та в подальшому вилучено до ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Волонтерська, 24, м. Шпола Звенигородського району Черкаської області.
Вилучене майно постановою дізнавача Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги, що вищевказаний автомобіль є речовим доказом та може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, який в подальшому може бути використаний як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, що являється тимчасово вилученим майном, є об`єктом кримінального проступку, у встановленому порядку визнаний речовим доказом у провадженні, тому згідно ст.170 КПК України на нього повинен бути накладений арешт.
Дізнавач ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити з мотивів наведених у клопотанні, разом з тим вказали, що потреба у залишенні даного автомобіля на зберіганні у Звенигородському РВП ГУНП в Черкаській області відсутня.
Представник АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРКАСИГАЗ» - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на те, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР взагалі не було так само як і для вилучення належного АТ «Черкасигаз» автомобіля, оскільки співробітникам поліції на місці події пред`являлися правоустановчі документи на вказаний автомобіль, проте незважаючи на це він все ж був вилучений. Крім того вказав, що даний автомобіль не відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України для речового доказу.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській
16.10.2024, дізнавачем було проведено огляд місця події узбіччя автодороги Н-16 сполученням м. Золотоноша- м. Черкаси м. Сміла м. Умань, та на 106 км. вказаної автодороги, а саме на збіччі дороги з правої сторони в напрямку м.Черкаси, де було оглянуто та вилучено транспортний засіб автомобіль марки «Ford» модель «Transit» державний номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору, VIN-код НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом огляду місця події.
Разом з тим, з матеріалів клопотання про арешт майна вбачається, що майно АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРКАСИГАЗ», на яке дізнавач просить накласти арешт, використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» згідно договору оренди рухомого та нерухомого майна № 149-РД/23 від 30.10.2023 та додатку 1 до договору, відповідно до акту приймання-майна, що передається в оренду від 01.12.2023р. до договору згідно переліку, що дає підстави вважати, що рухоме майно, вилучене під час огляду місця події 16.10.2024 транспортний засіб: автомобіль марки «Ford» модель «Transit» державний номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору, VIN-код НОМЕР_2 , використовувався вказаним товариством.
Необхідність арешту майна зумовлена достатністю підстав вважати, що вказані речі можуть бути використані як доказ, зокрема в частині встановлення факту вчинення кримінального правопорушення та осіб, причетних до його вчинення, та має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні. З метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Дізнавачем доведено, що вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
При цьому, слідчий суддя враховує, що надані докази дають достатні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а зазначене майно (автомобіль) був безпосереднім об`єктом даного правопорушення, відтак може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вчинення кримінального правопорушення, а тому накладення на нього арешту у рамках вказаного кримінального провадження є необхідним для з`ясування всіх обставин справи і запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, необхідно накласти арешт на автомобіль марки «Ford» модель «Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 на час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Разом з тим, не обгрунтовано необхідність поміщення вказаного транспортного засобу на територію ВПД № 2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.
Відтак слідчий суддя вважає за можливе повернути майно, яке було вилучене під час огляду місця події 16.10.2024 на зберігання власнику, або ж особі яка має право користуватися вказаним майном на достатній правовій підставі, зобов`язавши забезпечити збереження майна, на яке накладено арешт, заборонивши вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.
Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільців майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Відтак клопотання дізнавача про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення якого застосовуються на території України поряд з національним законодавством, для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно повинну слугувати не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна дотримуватись розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Зазначене твердження міститься у Рішенні «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» від 24.10.1986 року.
Доказів необхідності перебування спірного автомобіля на зберіганні в Звенигородському РВП ГУНП слідчому судді не надано та дізнавачем і прокурором в судовому засіданні не обгрунтовано. Відтак вказане майно може бути повернуто власникам.
Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на вилучений 16.10.2024 під час огляду місця події транспортний засіб - автомобіль марки «Ford» модель «Transit» державний номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору, VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРКАСИГАЗ», що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. М. Залізняка (Громова),142, з метою забезпечення збереження речових доказів, на час досудового розслідування та накласти заборону відчуження без позбавлення права користування вказаним автомобілем, та передати вказане майно власнику, або ж особі яка має право користуватися вказаним майном на достатній правовій підставі на відповідальне зберігання із забороною його відчуження.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1