Справа № 161/905/24
Провадження № 1-кп/161/447/24
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про відвід

м. Луцьк 09 серпня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , провівши у приміщенні суду судове засідання по розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000544, що надійшов з Волинської обласної прокуратури 17.01.2024 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Луцького міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Старшим групи прокурорів, які здійснюють повноваження прокурора у даному провадженні, керівником відповідного органу прокуратури, визначено ОСОБА_3

09.08.2024 до суду надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_3 , у зв`язку з його упередженістю, бажанням покарати невинних осіб, що підтверджено його коментарем у ЗМІ щодо даної справи, з оголошенням на загал прізвища одного з обвинувачених та назви благодійного фонду, який він очолює, з викладенням позиції щодо суті вчиненого кримінального правопорушення, чим, на її думку, прокурор висловив свою упередженість та порушив вимоги ст.62 Конституції України щодо презумпції невинуватості одного з обвинувачених, до набрання судовим рішенням законної сили.

Вказане, на її думку, дає обґрунтовані підстави вважати, що вказаний прокурор не може брати участь у даному провадженні та підлягає відводу через наявність інших обставин, що викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості.

Прокурор щодо заявленого відводу заперечив, в зв`язку з його безпідставністю, оскільки він висловив лише позицію сторони обвинувачення, яка викладена в документі - обвинувальному акті що скерований до суду та перебуває на стадії судового розгляду, а тому підстав, визначених ст.77 КПК України для його відводу не наведено.

Інші захисники та обвинувачені, кожен зокрема, заявлене клопотання про відвід прокурора підтримали.

Заслухавши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 , думку інших учасників судового засідання, кожного зокрема, суд приходить до наступного висновку.

Так, статтею 77 КПК України встановлено виключний перелік підстав для відводу прокурора.

Відповідно до вищевказаної норми прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

В обґрунтування саме упередженості прокурора захисник посилалася на те, що прокурор під час інтерв`ю, в засобах масової інформації, фактично висловив наперед свою позицію щодо доведеності вини одного із підозрюваних у справі, при цьому, зазначив його анкетні дані, назву благодійного фонду, який він очолює (надавши відповідний матеріал із ЗМІ, Інтернет як додаток до поданої заяви).

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного.

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК). Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінюється в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст. 6 Європейської конвенції з прав людини).

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, та за частиною 1 статті 36 КПК, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

В свою чергу, встановлення доказового значення тих чи інших відомостей, що подаються суду, є правом прокурора; закон надає йому можливість оцінювати докази за своїм внутрішнім переконання з урахуванням всіх обставин кримінального провадження (ст. 94 КПК України). Цим правом він наділений з огляду на функціонал обвинувача у кримінальному провадженні, адже з одного боку, зв`язаний засадами кримінального провадження і правилами про належність, допустимість, достовірність і достатність доказів, з іншого - саме на прокурора покладено визначення спроможності доказової бази для складення або затвердження обвинувального акту з метою подальшого підтримання обвинувачення у суді.

Згідно ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, п.15 - …. підтримувати державне обвинувачення у суді, що фактично ним і виконується на даній стадії судового провадження.

Вирішуючи питання щодо наявності упередженості у висловлюваннях прокурора, суд звертає увагу на ту обставину, що прокурор, коментуючи дане провадження у ЗМІ зазначив про те, що особи (в тому числі і особа щодо якої зазначено анкетні дані) саме - обвинувачуються у вчиненні певних кримінальних правопорушень (а не вчинили їх, тобто не як доконаний факт ), і на даний час справа перебуває на стадії судового розгляду. При цьому, у даній справі є очевидним, що з огляду на підвищену увагу суспільства до даної категорії кримінальних проваджень, більшість публічних коментарів прокурорів фіксуються та наявні у медіа-просторі.

Фактично ним висловлено позицію сторони обвинувачення, яку він представляє у суді, що викладена у документі - обвинувальному акті, що скерований до суду і перебуває на стадії судового провадження.

Таким чином, наявності особистої заінтересованості прокурора у результатах кримінального провадження, як і наявність інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його упередженості, судом не встановлено, оцінку усім зібраним доказами у даному провадженні дасть суд, за наслідками судового розгляду по суті, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. 77, 81, 83 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_3 по розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000544, що надійшов з Волинської обласної прокуратури 17.01.2024 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1