УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004176 від 15.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004176 від 15.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучені під час огляду місця події 05.11.2024 у період з 13:00 по 13:40 біля відділення «Нової пошти» № 105 , що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 58, шість предметів, схожих на частини зброї.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що до СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт о/у ВКП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про те, що громадянин ОСОБА_4 займається незаконним переобладнанням, зберіганням та збутом вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв на території Шевченківського району м. Києва.

16.10.2024, будучи допитаний в якості свідка, ОСОБА_5 пояснив, що на початку жовтня 2024 на сайті військового аукціону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » користувач, який підписаний як ОСОБА_6 , повідомив, що є пістолет-кулемет ОСОБА_7 (ППШ) 41 року за 45 грн. Далі вирішив детальніше подивитися та перейшов у спілкування у меседжер «Вайбер», де останній переслав йому фото та повідомив, що відсилає вказаний екземпляр частинами. На фото був непошкоджений ствол.

05.11.2024 у період з 13:00 по 13:40 під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 58 , біля відділення «Нової пошти» № 105 у ОСОБА_5 вилучено: шість предметів, схожих на частини зброї, який останній придбав у ОСОБА_4 .

Виходячи з вищевикладеного на даний час у слідства виникла необхідність в накладені арешту на речі, які були вилучені під час проведення огляду місця події, з метою подальшого їх збереження та не допущення їх знищенню, так як вони мають суттєве значення по кримінальному провадженню та визнано речовим доказом.

Прокурор ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, у засідання не з`явився. Разом з тим, до початку судового розгляду на електронну адресу суду надійшов лист прокурора, в якому останній просить задовольнити подане раніше клопотання про арешт майна та здійснювати його розгляд без участі прокурора.

Власник майна ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, у засідання не з`явився. Разом з тим, до початку судового розгляду на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_5 про розгляд клопотання прокурора про арешт майна за відсутності власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, слідча суддя, враховуючи, що учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про дату і час судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про арешт майна за відсутності нез`явившихся осіб.

Вивчивши клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідча суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, з наявних у розпорядженні суду матеріалів клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна встановлено, що СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004176 від 15.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В рамках даного провадження 05.11.2024 у ході проведення огляду місця події біля відділення «Нової пошти» № 105 , що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 58, виявлено та вилучено шість предметів, схожих на частини зброї.

У свою чергу, постановою старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 від 06.11.2024 вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0004176 від 15.10.2024 року.

Так, згідно з ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Приписами ч. 5 ст. 237 КПК України визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Положення ч. 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду уповноважують слідчого, прокурора оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. При цьому, такі речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, ч. 2 ст. 168 КПК України передбачає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що в матеріалах провадження відсутня ухвала слідчого судді про надання дозволу на вилучення шести предметів, схожих на частини зброї, таке майно в силу ст. 167 КПК України має статус тимчасово вилученого.

У свою чергу, у відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, слідчою суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні №0004176 від 15.10.2024, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, забезпечення проведення судових експертиз, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, необхідно накласти арешт на шість предметів, схожих на частини зброї, із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним транспортним засобом.

При цьому, слідча суддя, дослідивши клопотання прокурора та долучені до нього матеріали кримінального провадження №0004176 від 15.10.2024, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчою суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 237, 309, 395, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на шість предметів, схожих на частини зброї, вилучених під час огляду місця події 05.11.2024 біля відділення «Нової пошти» № 105 , що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 58.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя ОСОБА_1