Справа № 682/1918/24
Провадження № 1-кп/682/145/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження №0000135 від 05.07.2024 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області, українця, громадянина України, з профільною середньою освітою, одружений, має на утриманні двох дітей, працює трактористом в СФГ «Світанок», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4ст. 358 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , 05.07.2024, близько 16:00 години у ОСОБА_5 виник умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_2, яке видане на його ім`я.

Після цього, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне використання завідомо підробленого офіційного документа, попередньо знаючи, що посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_2, яке видане на його ім`я підроблене, сів за кермо трактора марки «JOHN DEERE 6125M», державний реєстраційний номерний номер НОМЕР_1 та рухався ним по селу Малий Правутин, Шепетівського району Хмельницької області, маючи при собі вищевказане підроблене посвідчення тракториста -машиніста.

Проте, 05.07.2024, близько 17 год, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом трактора, під час руху по АДРЕСА_1 , був зупинений поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області у зв`язку із відсутністю номерного знаку у встановленому місці позаду трактора.

В ході перевірки посвідчення тракториста - машиніста, на підставі якого ОСОБА_5 керував вищевказаним транспортним засобом, останній достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення тракториста - машиніста є підробленим, надав для перевірки поліцейським вказане посвідчення, таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використав завідомо підроблений документ.

19.08.2024 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на таких умовах: ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнає свою вину у використанні завідомо підробленого документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумівдоходів громадян, що становить 850 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є кримінальним проступком. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469,472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв слідству, що пом`якшує його покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Питання про речові докази слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

В силу ст. 124 КПК України та на підставі ст. 100 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави стягненню підлягають судові витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд, -

вирішив:

Укладену 19 серпня 2024 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 1514,56 грн.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 29.12.2016 року - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1