Справа № 202/8553/24
Провадження № 1-кс/202/5721/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 22.06.2024, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на грошові кошти у сумі 100 доларів США, серія та номер купюри КВ565593120В; паспорт громадянина рф на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_1 , виданий «отделом УФМС росии по республике Крым в г. Ялта» 18.11.2014; страховий поліс на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 10.02.2015 рф, з обов`язковим позбавленням права власників, користувачів на відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання вмотивовано тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000322, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 22.06.2024 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів на досудовому розслідуванні у формі процесуального керівництва забезпечується групою прокурорів Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

12.08.2024 в проміжок час з 14.50 год. до 16.12 год. проведено огляд відкритої ділянки місцевості за адресою: місто Дніпро, Європейська площа поряд з будинком 1Д.

Наслідком проведеного огляду є виявлення та вилучення майна, а саме: грошові кошти у сумі 100 доларів США, серія та номер купюри КВ565593120В; паспорт громадянина рф на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_1 , виданий «отделом УФМС росии по республике Крым в г. Ялта» 18.11.2014; страховий поліс на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 10.02.2015 рф.

12.08.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.08.2024 відповідно до ст. ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Вилучені перелічені вище предмети мають значення речових доказів, оскільки:

- паспорт громадянина рф на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_1 , виданий «отделом УФМС росии по республике Крым в г. Ялта» 18.11.2014; та страховий поліс на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 10.02.2015 рф; мають значення речових доказів, оскільки відповідно до Відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство, окрім цього, ОСОБА_7 отримала громадянство рф 18.11.2024 в тимчасово окупованій м. Ялта, дата окупації 20.02.2014.

- грошові кошти у сумі 100 доларів США фактично є знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Вказані грошові кошти у встановленому законом порядку отримані в ФЕУ СБ України, що підтверджується протоколами оглядів від 08.08.2024.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий до судового засідання не прибув, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив накласти арешт.

Представник власника майна до судового засідання не прибув, але в телефонну режимі повідомив, що про задоволення клопотання не заперечує.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відео фіксація судового засідання не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У судовому засіданні встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000322, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 22.06.2024 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до протоколу огляду від 12.08.2024 року проведено огляд відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучені речі, зазначені в клопотанні .

Відповідно до постанови про визнання речового доказу від 13.08.2024 року вищевказане майно визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Розглядаючи клопотання в межах кваліфікації кримінального провадження на цій стадії процесу , слідчий суддя вважає, що слідчий не довів, що паспорт громадянина рф на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_1 , виданий «отделом УФМС росии по республике Крым в г. Ялта» 18.11.2014 та страховий поліс на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 10.02.2015 рф ( зазначена особа проживала разом з підозрюваним) має значення для цього кримінального провадження. Також ці документи є документами , що посвідчують особу, не відносяться до очевидно підроблених чи таких , що підлягають вилученню із цивільного обороту. Т Ому в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Що стосується грошових коштів, то в цій частині клопотання підлягає задоволенню, тому що це майно визнано речовими доказами по справі і інформація що міститься в них може мати доказове значення в кримінальному провадженні і органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що накладення арешту на вилучене майно буде відповідати завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна та речей, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 167-168, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 12.08.2024 року в ході проведення огляду відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти у сумі 100 доларів США, серія та номер купюри КВ565593120В.

Арештоване майно зберігати в кримінальному провадженні в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

В іншій частині клопотання відмовити, а речі повернути володільцю.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1