печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000686 від 26.04.2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000686 від 26.04.2024, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого 28.12.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Просить зобов`язати уповноважених осіб слідчого відділу Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000686 від 26.04.2024 повернути на відповідальне зберігання ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно під час проведення 28.12.2023 року невідкладної слідчої (розшукової) дії, а саме обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме майно, яке зазначене у даній скарзі.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що на вилучене майно арешт не було накладено, а відтак тимчасово вилучене майно підлягає поверненню.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити з викладених у ній підстав.

Слідчий у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін у справі, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000686 від 26.04.2024 року.

У рамках вказаного провадження 28.12.2023 року на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено обшук нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку, згідно протоколів обшуку від 28.12.2023 року, було вилучено майно, в тому числі, те яке заявник просить повернути.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів скарги встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.01.2024 року надано дозвіл на вилучення майна відповідно до протоколу обшуку та додатків.

Однак, заявником не долучено до матеріалів скарги ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на обшук за адресою: АДРЕСА_1 , а отже слідчий суддя, не оцінивши ухвалу про надання обшуку, не може зробити висновок, чи є майно, вилучене під час обшуку,тимчасово вилученим у розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України.

Будь-яких доказів, що прокурор, слідчий, дізнавач, детектив за погодженням із прокурором не звертались до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку після проведення вказаної невідкладної слідчої дії на підставі п. 3 ст. 233 КПК України, суду не надано.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Одночасно з цим, при постановленні вступної та резолютивної частини ухвали слідчим суддею було допущено описку у даті внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань "26.04.2024 року", замість вірного "26.04.2023 року".

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне при складанні повного тексту ухвали виправити допущену у вступній та резолютивній частині ухвали описку, та зазначити вірну дату внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме: "26.04.2023 року".

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000686 від 26.04.2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.01.2024 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1