Провадження № 1-кп/638/1762/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000641 від 11 травня 2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топальське Ізюмського району Харківської області, громадянина України, українця, не працюючого, неодруженого, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , в травні 2023 року, більш точного часу та дати під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в лісосмузі на околиці с. Мала Комишуваха Ізюмського району Харківської області на покинутих позиціях, де в період тимчасової окупації дислокувалися військові рф, знайшов порох, який, не маючи передбаченого та установленого чинним законодавством дозволу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи злочинний умисел на зберігання вибухових речовин, переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 10 травня 2024 року. Злочинні дії ОСОБА_5 було зупинені співробітниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, які 10 травня 2024 року в період часу з 10 години 33 хвилин по 10 годину 38 хвилин під час проведення огляду місця події (за правилами обшуку) на території приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , виявили та вилучили речовину, вагою 20 кг, яка згідно висновку експерта № CE-19/121-24/13930-ФХВР від 28.05.2024, є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним (бездимним) двохоосновним порохом, здатним до хімічного перетворення шляхом швидкого згорання з ефектом вибуху при знаходженні її в замкнутому просторі.

Між прокурором та обвинуваченим за участю адвоката ОСОБА_4 , 15 серпня 2024 року укладено угоду про визнання винуватості, на час підписання якої, ОСОБА_5 визнав обвинувачення в обсязі підозри. Угода містить відомості, щодо наслідків укладання та невиконання угоди про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України, останній у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із застосуванням положень ст. 75 КК України, шляхом звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк, визначений судом, та зобов`язання ОСОБА_5 виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості від 15.08.2024 між прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, - незаконне поводження із вибуховими речовинами, тобто придбання, носіння та зберігання вибухонебезпечних речовин без передбаченого законом дозволу, а тому йому належить призначити, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання у вигляді позбавлення волі сторокм на 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 509 від 18.07.2024 ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_5 перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, на користь чого свідчать збереження орієнтування в навколишньому середовищі, послідовний і целеспрямований характер його дій, відсутність будь-якої психотичної симптоматики, збереження спогадів про події даного періоду часу. За висновком експерта ОСОБА_5 на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_5 як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду було забезпечено захист, який здійснювався адвокатом ОСОБА_4 .

Отже, враховуючи те, що наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , зокрема щире каяття, сприяння найскорішему закінченню досудового розслідування, захворювання обвинуваченого у формі легкої розумової відсталості, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутність потерпілих, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_5 можливо виправитись без реального відбуття покарання.

Суд вважає за можливе не обирати обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України - відсутні.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № СЕ-19/121-24/13930-ФХВР від 28.05.2024 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 3029,12 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 100, 122, 124, 394, 468 - 476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 серпня 2024 року між прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000641 від 11 травня 2024.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять грн. 12 коп.).

Речові докази: сейф-пакет скріплений хомутом № ХТН А471672, в якому відповідно до акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 10.05.2024, міститься артилерійський порох загальною вагою 20 кг, що зберігається у в/ч НОМЕР_1 , відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №186-р «Про передачу майна для потреб Збройних Сил» від 26.02.2022 - звернути на користь держави та передати на потреби Збройних сил України, а у разі відсутності такої потреби - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок с може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1