Справа № 183/7606/24
№ 1-кп/183/1693/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року Дніпропетровська обл.

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 21.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Талди Курган, республіки Казахстан, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2024 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився в приміщенні розважального закладу «Ті Бі», розташованого за адресою: мкрн. Орільський, 13-б в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, де на барній стійці побачив банківську картку (з безконтактною технологією проведення платежів) № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ КБ "ПриватБанк", і яка належить ОСОБА_4 , та в цей час та місці у ОСОБА_3 виник раптовий умисел на викрадення офіційного документу, а саме на викрадення належної ОСОБА_4 вказаної банківської картки.

Реалізуючи свій прямий умисел, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, достеменно розуміючи, що банківська картка є чужим майном та належить потерпілій, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківськими установами та в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України є електронним платіжним документом та офіційним документом, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами та потерпілою, таємно викрав з барної стійки банківську картку (з безконтактною технологією проведення платежів) № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ КБ "ПриватБанк", що належить ОСОБА_4 , і залишивши при собі, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, пішов з розважального закладу «Ті - Бі», тим самим довів свій злочинний умисел, направлений на викрадання платіжної банківської картки, до кінця, в подальшому розпорядившись нею на власний розсуд.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме: викрадення офіційного документа з корисливих мотивів.

Письмовою заявою від 25.06.2024 р., яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України (тобто викрадення офіційного документа з корисливих мотивів), згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Письмовою заявою потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа з корисливих мотивів.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнається щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, раніше не судимий.

Наведене характеризує обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, який не є суспільно небезпечним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, та відсутність обставини, яка обтяжує покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, саме таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази:

-банківську картку № НОМЕР_1 АТ КБ "ПриватБанк", яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у останньої та вважати переданою за належністю;

-комп`ютерний диск з відеозаписом з камери внутрішнього відеоспостереження аптеки «Будь здоров», розташованої за адресою АДРЕСА_2 , зберігати в матеріалах судової справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1