У Х В А Л А

Іменем України

05 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника скарги: ОСОБА_3 (на відеоконферензв`язку), його захисника: адвоката ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 (лист № 31-946 вих.2331-1232-16 від 28.07.2023), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою-повідомленням ОСОБА_3 .

Скарга мотивована тим, що Вінницькою обласною прокуратурою допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», прокурорами та слідчими ДБР, за заявою-повідомленням ОСОБА_3 адресованою Офісу Президента України.

09 серпня 2023 року заявнику була надана відповідь, що відомості про кримінальне правопорушення, яке зазначене у його заяві, всупереч вимогам КПК України, не були внесені до ЄРДР.

Враховуючи, що вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України не виконані, ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вів себе агресивно, виражався нецензурною лайкою, ображав слідчого суддю та прокурора, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про перехід до розгляду скарги по суті.

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 зазначила, що вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що заява ОСОБА_3 не містить будь-яких фактичних даних які б вказували на вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення заявника скарги (на початку судового засідання), захисника та думку прокурора, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Правом на оскарження наділені, зокрема, заявник та потерпілий, чи їх представник.

Суд звертає увагу на те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2024 по справі №127/25580/23 у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою ОСОБА_3 (лист № 31-946 вих.2331-1232-16 від 28.07.2023) відмовлено.

Проте, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04.09.2024 по справі №127/25580/23 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 30 квітня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою (лист №31-946 вих. 2331-1232-16 від 28.07.2023) скасовано.

Цією ж ухвалою, провадження за скаргою ОСОБА_3 направлено в суд першої інстанції на новий судовий розгляд.

Мотивуючи своє рішення Вінницьким апеляційним судом зазначено про те, що:

«Як уже зазначалось вище, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України обвинувачений має право на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату. Таким чином кримінальний процесуальний закон не обмежує право обвинуваченого (засудженого) на надання правничої допомоги виключно на підставі норм кримінального процесуального закону, оскільки така допомога передбачена також у випадках, коли вона урегульована законом про надання безоплатної правової допомоги.

Необхідно звернути увагу, що відповідно до положень ст. 8 КВК України засуджені мають право звертатися відповідно до законодавства зі скаргами суду та їм гарантується право на правову допомогу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» право на таку допомогу мають, з-поміж іншого особи, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, яка у свою чергу визначає, що безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг: захист; правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про залучення захисника з числа адвокатів Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги судом порушено одні з фундаментальних засад кримінального провадження право на захист, гарантоване ст. 20 КПК України та змагальність сторін (ст. 22 КПК України) в частині обстоювання перед судом своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими кримінальним процесуальним законом.

Не забезпечення судом захисника ОСОБА_3 , позбавило останнього права на доступ до правосуддя в повному об`ємі та значно обмежило його право на захист своїх інтересів в суді.

Відповідно до положень ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що участь захисника у розгляді скарги ОСОБА_3 , який засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, судом забезпечено не було, заходів для прибуття адвоката в судове засідання не вжито та здійснено судове провадження за відсутності захисника та самого заявника.

Наведена обставина, що призвела до порушення права засудженого на захист, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.»

Таким чином, враховуючи висновки та вказівки апеляційного суду, на новому розгляді скарги, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2024 по справі №127/25580/23 доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити ОСОБА_3 захисника (представника) з числа адвокатів, включених до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для участі в розгляді справи №127/25580/23 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) ОСОБА_3 (лист №31-946 вих. 2331-1232-16 від 28.07.2023).

Згідно доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги для представництва інтересів осіб, засуджених до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі від 15.10.2024 №004-00133К Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги призначено адвоката ОСОБА_4 для надання безоплатної вторинної правнчиої допомоги ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звернувся до Президента України із заявою-повідомленням про злочин, скоєний працівниками Державної Установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», в особі Лутченко, Биков, Джурук, Харавський, Дубій, Мизко, Кацяк, Лученко, Мостицький, Кобзар, Дідур, Скоробогач, прокурорами та слідчими ДБР.

Заява - повідомлення мотивована тим, що протягом трьох років працівниками Державної Установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», в особі Лутченко, Биков, Джурук, Харавський, Дубій, Мизко, Кацяк, Лученко, Мостицький, Кобзар, Дідур, Скоробогач вчиняються відносно ОСОБА_3 кримінальні правопорушення, а прокурори та слідчі ДБР кришують злочинців.

Разом з тим, посадові особи Вінницької обласної прокуратури та слідчі ДБР протягом трьох років, покривають злочинні дії працівників ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», не виконують рішення суду, а саме: ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.06.2023 справа №727/4826/23; ухвала Вінницького міського суду від 15.06.2023 справа №127/11099/23; ухвала Вінницького міського суду від 15.06.2023 справа №127/5818/23; ухвала Вінницького міського суду від 13.10.2022 справа №127/ 970/22; ухвала Вінницького міського суду від 16.06.2022 справа №127/766/22; ухвала Вінницького міського суду від 27.01.2022 справа №127/30237/21; ухвала Вінницького міського суду від 27.01.2022 справа №127/18879/21; ухвала Вінницького міського суду від 27.01.2022 справа №127/19436/21; ухвала Вінницького міського суду від 20.12.2021 справа №127/20059/21; ухвала Вінницького міського суду від 20.12.2021 справа №127/25809/21; ухвала Вінницького міського суду від 20.12.2021 справа №127/18875/21; ухвала Вінницького міського суду від 20.12.2021 справа №127/28932/21; ухвала Вінницького міського суду від 20.12.2021 справа №127/14331/21; ухвала Хмельницького міськрайсуду від 17.12.2021 справа №686/23774/21; ухвала Хмельницького міськрайсуду від 02.04.2021 справа №686/12957/20; ухвала Вінницького міського суду від 04.02.2021 справа №127/24219/20; ухвала Вінницького міського суду від 27.01.2021 справа №127/5067/20; ухвала Вінницького міського суду від 05.01.2021 справа №127/5071/20; ухвала Хмельницького міськрайсуду від 17.12.2020 справа №686/21434/20; ухвала Хмельницького міськрайсуду від 02.12.2020 справа №686/21087/20; ухвала Хмельницького міськрайсуду від 01.11.2020 справа №686/21433/20; ухвала Хмельницького міськрайсуду від 13.11.2020 справа №686/22461/20; ухвали Вінницького міського суду від 14.05.2018 справа №127/23252/17; ухвала Вінницького міського суду від 25.01.2021 справа №127/12949/18; ухвала Хмельницького міськрайсуду від 25.01.2021 справа №686/10054/20; ухвала Вінницького міського суду від 04.02.2021 справа №127/28575/20; ухвала Городоцького суду від 07.06.2021 справа №686/7384/20; ухвала Вінницького міського суду від 11.07.2022 справа №127/9549/22, про зобов`язання прокуратури та ДБР порушити проти злочинців кримінальні провадження за моїми заявами-повідомленням про злочин злочинців.

Окрім того, працівниками Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» вчиняються кримінальні правопорушення відносно ОСОБА_3 , а саме: позбавлення його належного харчування; позбавлення права на прогулянку; не надання права на судовий захист; не вручення судових повісток; не надання документів по справах; не виконання судових рішень; порушення права на зустрічі з адвокатом; позбавлення права користування телефоном; позбавлення права користування планшетом; безпідставного заковування у кайданки; безпідставного поміщення у карцер; нанесення йому тілесних ушкоджень; не надання можливості на повноцінний сон; катування та фізичного знищення.

Офісом Президента України зазначене вище заява повідомлення ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень направлена до Офісу Генерального прокурора.

В подальшому, супровідним листом №31/5-16986-09 від 21.07.2023 Офісом Генерального прокурора заява повідомлення ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень направлена до Вінницької обласної прокуратури для розгляду по суті.

Листом за підписом заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 28.07.2023 №31-946ВИХ-23 31-1232-16 заявника повідомлено про те, що:

«Перевіркою встановлено, що ухвали судів Хмельницької області та Вінницького міського суду Вінницької області, а саме від 14.05.2018 у справі №127/23252/17, від 18.12.2018 у справі №127/12949/18, від 01.11.2020 у справі №686/21433/20, від 13.11.2020 у справі №686/22461/20, від 02.12.2020 у справі №686/21087/20, від 17.12.2020 у справі №686/21434/20, від 05.01.2021 у справі №127/5071/20, від 25.01.2021 у справі №686/10054/20, від 27.01.2021 у справі №127/5067/20, від 04.02.2021 у справі №127/24219/20, від 04.02.2021 у справі №127/28575/20, від 02.04.2021 у справі №686/12957/20, від 17.12.2021 у справі №686/23774/21, від 20.12.2021 у справі №127/20059/21, від 20.12.2021 у справі №127/28939/21, від 20.12.2021 у справі №127/25809/21, від 20.12.2021 у справі №127/14331/21, від 20.12.2021 у справі №127/18875/21, від 27.01.2022 у справі №127/19436/21, від 27.01.2022 у справі №127/30237/21, від 27.01.2022 у справі №127/18879/21, від 11.07.2022 у справі №127/9549/22, від 16.06.2022 у справі №127/766/22, від 13.10.2022 у справі №127/970/22, від 15.06.2023 у справі №127/5818/23, від 15.06.2023 у справі №11099/23, на які Ви посилаєтесь у зверненні та якими органи прокуратури і ДБР зобов`язано внести відомості до ЄРДР, виконані в повному обсязі.

Ухвала Городоцького районного суду Хмельницької області від 07.06.2021 у справі №686/7384/20 до Вінницької обласної прокуратури для виконання не надходила.

Ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29.06.2023 у справі №727/4826/23 до Вінницької обласної прокуратури та четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому для виконання не надходила.

Про зазначене Вам неодноразово надано грунтовні та вичерпні відповіді, останні від 24.01.2023 №31-1232-16, від 16.02.2023 №31-1232-16 та від 04.04.2023 №31-1232-16.

Стосовно фактів можливих неправомірних дій працівників правоохоронних органів роз`яснюю, що згідно з правовим висновком викладеним у постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачається вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами, викладеними у Вашій заяві відсутні.»

Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 №298, передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Як зазначив у своїй заяві-повідомленні ОСОБА_3 (лист № 31-946 вих.2331-1232-16 від 28.07.2023) та пояснив у судовому засіданні, підставою для звернення із заявою до Офісу Президента України стало те, що вчиняються кримінальні правопорушення посадовими особами ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», прокурорами та слідчими ДБР.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Суд враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву-повідомлення ОСОБА_3 (лист № 31-946 вих.2331-1232-16 від 28.07.2023), вважає, що відомості, які зазначені у заяві не містять в собі даних, що можуть вказувати на конкретні ознаки складу кримінального правопорушення.

Як зазначено вище підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою/повідомленням про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву-повідомлення ОСОБА_3 (лист № 31-946 вих.2331-1232-16 від 28.07.2023) слідчий суддя дійшов висновку, що остання не є заявою або повідомленням про вчинення злочину.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 25, 26, 214, 216, 303-307, 309, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 (лист № 31-946 вих.2331-1232-16 від 28.07.2023) відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя