Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-в/733/80/24
Єдиний унікальний №733/468/24
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня подання провідного інспектора Прилуцького РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 про приведення вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України у відповідність до чинного законодавства,

установив:

До Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшло вказане вище подання, яке мотивоване тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2024 року за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, який з 22.05.2024 року перебуває на обліку в Прилуцькому РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області. 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року (далі-Закон), відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна. Указаним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь. Посилаючись на викладене вище, представник органу пробації просив привести вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2024 року у відповідність до вимог чинного законодавства.

Представник Прилуцького РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, подання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився та надав заяву, в якій просив розглянути подання за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився, який викликався.

За відсутності усіх учасників справи фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вказаного Закону стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом установлено, що вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, який з 22.05.2024 року перебуває на обліку в Прилуцькому РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

За вказаним вище вироком ОСОБА_4 21 лютого 2024 року в різний час вчинив 4 епізоди крадіжок на загальну суму 2 348,00 грн.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024 року становив 3 028 грн.

У 2024 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України становив 1 514 грн, тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2024 року повинна перевищувати 3 028 грн.

Таким чином, на день розгляду подання діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже враховуючи, що ОСОБА_4 згідно вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2024 року завдав матеріальної шкоди на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжок, тобто вчинені ним діяння - крадіжки (ст. 185 КК України), відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України за даним вироком на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 відповідно до вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2024 року засуджений ще й за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, то в цій частині вирок суду приведенню у відповідність до чинного законодавства не підлягає, у зв`язку з чим повинен виконуватися самостійно.

Керуючись ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 395, 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Подання провідного інспектора Прилуцького РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 про приведення вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України у відповідність до чинного законодавства задовольнити частково.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі та звільненим від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, який слід виконувати самостійно.

У задоволенні іншої частини подання відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1