СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8426/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001363, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових рослідувань 20.07.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001363, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових рослідувань 20.07.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Підозрюваний ОСОБА_4 орієнтовно у 2023 р. (точний час органом досудового розслідування не встановлений), однак не пізніше 16.11.2023 року, вирішив створити та очолити стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів на території м. Києва.

Розробивши план та схему скоєння злочинів, ОСОБА_4 для здійснення свого злочинного задуму залучив інших осіб, які спільно з ними, під його керівництвом, виявлять бажання взяти участь у діяльності злочинної організації.

Для цього, при невстановлених під час досудового розслідування обставинах, у невстановлені час та місці, однак не пізніше 16.11.2023 року, запропонував раніше знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виконувати його окремі вказівки і доручення, ознайомив останніх зі своїми злочинними намірами, довів до відома деталі вищевказаного плану, для реалізації якого, бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію та надали добровільну згоду на участь в злочинній організації у якості керівників її структурних частин.

При цьому, при невстановлених під час досудового розслідування обставинах, до участі в якості виконавців (збувачів) наркотичних засобів та психотропних речовин на території міста Києва, у складів окремої структурної частини злочинної організації під керуванням ОСОБА_7 , було залучено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також інших невстановлених під час досудового розслідування осіб (збувачів), які відповідно до покладених на них обов`язків, здійснювали незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збуту психотропної речовини обіг якої обмежено - амфетамін, на території міста Києва.

У той же час, при невстановлених під час досудового розслідування обставинах, до участі у складі злочинної організації, в якості виконавця, у складі окремої структурної частини під керуванням ОСОБА_8 , було залучено ОСОБА_11 , який відповідно до покладених на нього обов`язків, з метою конспірації діяльності її членів, винаймав приміщення для незаконного зберігання психотропної речовини обіг якої обмежено - амфетамін, здійснював незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежно - амфетамін, з метою подальшого збуту збувачами на території міста Києва, у тому числі фасування психотропної речовини - амфетамін у відповідні дози, для передачі їх керівнику структурного підрозділу ОСОБА_7 , або у разі його відсутності безпосередньо збувачам, з метою подальшого збуту.

У відповідності з планом, ОСОБА_4 встановив і розподілив ролі і функції між членами злочинної організації, спрямовані на виконання спільного злочинного задуму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрювається у створені та очолені злочинної організації зі стабільним складом, до якої увійшли окрім нього, керівники відповідних структурних частини ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , а також виконавці у складі структурних частин ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також інші невстановлені органом досудового розслідування особи, які заздалегідь зорганізувались у стійке ієрархічне об`єднання, після чого у період з 19.11.2023 до моменту припинення працівниками правоохоронних органів їх діяльності, вчинили особливо тяжкі злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів на території м. Києва, загальний прибуток від якої склав близько 500 000 гривень на місяць.

Тим самим, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 в створенні злочинної організації та керівництві такою організацією, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено низку особливо тяжких злочинів, що охоплювались умислом ОСОБА_4 , як керівника злочинної організації, вчиненних за наступних обставин.

Так, ОСОБА_11 , діючи у відповідності до розробленого ОСОБА_4 плану, в складі злочинної організації під керівництвом керівника структурної частини ОСОБА_8 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, при невстановлених під час досудового розслідування обставин, у невстановлені час та місці, однак не пізніше 16.11.2023 року, незаконно придбав поліетиленовий зіп-пакет всередині з порошкоподібною речовиною вагою 60 г, який з метою конспірації незаконних дій, що діють у складі злочинної організації, почав незаконно зберігати з метою збуту, у водостічній трубі, будинку 107, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту.

16.11.2023 року, о 04 год. 01 хв., під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій за адресою АДРЕСА_2 , працівниками поліції, було відібрано зразок з зазначеної порошкоподібної речовини, який згідно висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, вагою 0,2063 г, який останній незаконно придбав та зберігав, з метою збуту, у складі злочинної організації.

Тим самим, ОСОБА_11 , діючи у відповідності до розробленого ОСОБА_4 плану, у складі злочинної організації під керівництвом керівника структурної частини ОСОБА_8 , незаконно придбав та зберігав з метою збуту, психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, вагою не менше 0,2063 г, з метою збуту, у складі злочинної організації.

Згідно Таблиці №2, списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. із змінами, амфетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, з метою збуту, вчинених злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Так, ОСОБА_9 , діючи у відповідності до розробленого керівником злочинної організації ОСОБА_4 плану, як виконавець (збувач), в складі окремої структурної частини злочинної організації під керівництвом ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, у невстановлені час та місці, однак не пізніше 19.04.2024 року, незаконно придбала поліетиленовий зіп-пакет всередині з порошкоподібною речовиною, який почала незаконно зберігати при собі, з метою збуту.

19.04.2024 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_9 , виконуючи покладені на неї керівниками злочинної організації обов`язки, пов`язані з незаконним збутом психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, перебувала в районі будинку АДРЕСА_3 .

В цей час, до ОСОБА_9 , за попередньою домовленістю щодо придбання психотропної речовини, звернулась ОСОБА_13 , яка під час спілкування, на питання останньої щодо можливого придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, з метою реалізації вказаного злочинного умислу, погодилась продати (незаконно збути) вищевказану психотропну речовину, за грошові кошти в сумі 1000 гривень.

З цією метою, ОСОБА_9 , запропонувала ОСОБА_13 , підійти за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей же день, близько о 21 год. 25 хв., ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в складі злочинної організації очолюваної ОСОБА_4 , як виконавець (збувач), в складі окремої структурної частини злочинної організації під керівництвом ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на незаконний збут психотропної речовини, чітко дотримуючись спільного злочинного плану, у відповідності до покладених на неї, як учасника такої організації обов`язків, заходячись в районі будинку АДРЕСА_3 , за грошові кошти в сумі 1000 гривень, передала з рук в руки оперативному покупцеві ОСОБА_13 , тим самим незаконно збула, 2 (два) поліетиленових зіп-пакети з порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,4521 г, який остання незаконно придбала та зберігала при собі, з метою збуту, а також збула у складі злочинної організації.

Згідно Таблиці №2, списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. із змінами, амфетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, вчинених потворно, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Так, ОСОБА_10 , діючи у відповідності до розробленого ОСОБА_4 плану, в складі злочинної організації, як виконавець (збувач) окремої структурної частини під керівництвом ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін на території міста Києва, у невстановлені час та місці, однак не пізніше 29.04.2024 року, незаконно придбав 1 (один) поліетиленовий зіп-пакет всередині з порошкоподібною речовиною, який почав незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.

29.04.2024 року, близько 17 год. 45 хв, ОСОБА_10 , виконуючи покладені керівниками злочинної організації обов`язки, пов`язані з незаконним збутом психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, перебував за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_4 .

В цей час, ОСОБА_10 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 , щодо придбання психотропної речовини, реалізуючи спільний злочинний умисел погодився збути зазначену психотропну речовину, для чого запропонував останньому підійти до під`їзду будинку АДРЕСА_5 .

Цього ж дня, реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_10 , відчинив вхідні дівері до будинку АДРЕСА_5 , перебуваючому біля під`їзду зазначеного будинку ОСОБА_14 , де з метою конспірації незаконних дій, що діють у складі злочинної організації, запропонував останньому пройти на сходову клітину вказаного будинку для уникнення викриття з боку співробітників правоохоронних органів.

В цей же день, близько о 17 год. 47 хв., ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в складі злочинної організації, очолюваної ОСОБА_4 , як виконавець (збувач), в складі окремої структурної частини злочинної організації під керівництвом ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на незаконний збут психотропної речовини, чітко дотримуючись спільного злочинного плану, у відповідності до покладених на нього, як учасника такої організації обов`язків, знаходячись на сходовій клітині будинку АДРЕСА_5 , передав з руку в руки ОСОБА_14 , тим самим незаконно збув, 1 (один) поліетиленовий зіп-пакет всередині з порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,265 г, який останній незаконно придбав та зберігав, з метою збуту, а також незаконно збув, у складі злочинної організації.

Після чого, 29.04.2024 року, о 19 год. 57 хв., під час огляду особистих речей ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_5 , працівниками поліції було виявлено та вилучено 1 (один) поліетиленовий зіп - пакет всередині з порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,265 г.

Згідно Таблиці №2, списку №2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. із змінами, амфетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, вчинених повторно, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази та інші зібрані матеріали в своїй сукупності, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що повідомлення про підозру останньому, є обґрунтованим, однак закінчити досудове розслідування не виявляється можливим внаслідок особливої складності провадження та у зв`язку з характером вчинених кримінальних правопорушень, специфікою розслідування даного роду злочинів, об`ємністю кримінального провадження, перевіркою підозрюваних на вчинення інших кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, великим обсягом призначених судових експертиз, виконання яких вплине на остаточну кваліфікацію дій підозрюваних, а також у зв`язку із іншими об`єктивними обставинами, які перешкоджали завершити досудове розслідування у зазначений строк.

Сторона обвинувачення вважає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства даного кримінального провадження, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, а саме за ч. 1 ст. 255 КК України за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна, а також у вчиненні кримінального правопорушення, за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. У разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, це може спонукати його до втечі за кордон, зокрема до іншої держави або на тимчасово окуповану територію для тривалого переховування від органів слідства з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 знає особисто інших підозрюваних та свідків, проживає з ними в одному місті та області та може вчинити дії, щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування спонукати свідків, інших підозрюваних у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового або судового засідання.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що інші причетні до вищевказаних злочинів особи, що входять до складу даної злочинної організації, не встановлені, тому підозрюваний, може й надалі вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, оскільки незаконний збут наркотичних засобів може приносити швидкий стабільний заробіток.

У разі застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів орган досудового розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти здійснення останнім впливу на підозрюваних у вказаному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням п.4,5 частини четвертої статті 183 КПК України, сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Прокурор у судовому засіданні підтримує клопотання і просить його задовольнити, вказує на обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Зазначає, що ризики, передбачені 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, більш м`який запобіжний захід не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний заперечує проти задоволення клопотання у зв`язку із відсутністю обґрунтованої підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Адвокат підозрюваного заперечує проти продовження строку тримання під вартою без права внесення застави, вказує на відсутність обґрунтованої підозри, відсутність заявлених стороною обвинувачення ризиків за ч. 1 ст. 177 КПК, які б підтверджувались належними доказами. Прокурором не доведено неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу. У зв`язку із чим просить застосувати до підозрюваного заставу або інший більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження встановив наступні обставини.

Головним слідчим управлінням НП України розслідується кримінальне провадження №0001363 відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.07.2023 за фактом незаконного придбання та зберігання, з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин, вчинене злочинною організацією за ч.ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

08.07.2024 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08.07.2024 р., відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 307 КК України.

11.07.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва щодо підозрювного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 05.09.2024 року.

02.09.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.10.2024 року (включно) без права внесення застави.

26.08.2024 р. постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розсдіування продовжений до 3 місяців, тобто до 08.10.2024 р. включно.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 08.10.2024 р. включно, без визначення розміру застави.

02.10.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва строк досудового розслідування продовжений до 08.12.2024 р., тобто до 5 місяців.

04.10.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений до 03.12.2024 р. включно, без визначення розміру застави.

22.11.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва строк досудового розслідування продовжений до 12 місяців, тобто до 08.07.2025 р. включно.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховую практику Європейського суду з прав людини, що стосується стандарту доказування обґрунтованості підозри (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р.), яка визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обираючи запобіжний захід, враховую наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується наданими доказами, та вважаю їх належними та допустимими.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. The United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

На даній стадії кримінального провадження слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Так, наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом за результатами проведення НСРД обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи від 16.11.2023, в ході якого, працівниками поліції за адресою АДРЕСА_2 , що перебуває в користуванні ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , було відібрано зразок порошкоподібної речовини, що відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін; протоколом огляду від 16.11.2023, відповідно до якого, працівниками поліції за адресою АДРЕСА_2 , був вилучений зразок порошкоподібної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін; висновок експерта від 20.12.2023, відповідно до якого, зразок речовини вилучений за адресою АДРЕСА_2 , є психотропною речовиною обіг якої обмежений - амфетамін, масою 0,2063 г.; протоколом від 20.02.2024 року, про результати проведення НСРД аудіо, відео контроль особи, згідно ст. 260 КПК України, відносно ОСОБА_4 ; протоколом за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_4 ; протоколом від 02.04.2024 року про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_4 ; протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії аудіо відео контроль особи від 09.05.2024 відносно ОСОБА_4 ; протоколом від 26.06.2024 про результати проведення НСРД відносно ОСОБА_4 аудіо відео контроль особи.

Щодо заперечень сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вважаю недоведеними, оскільки вони є неспростованими захисником. Наявність лише одних сумнівів у підозрі є недостатнім для встановлення факту її необґрунтованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства даного кримінального провадження, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наразі не зменшились.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, що інкримінується підозрюваному, вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні, що вочевидь впливає на питання щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. За таких обставин, внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. Ризик, передбачений пунктом першим частини першої статті 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується також тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому це може спонукати останнього до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території або за кордон та тривалого переховування від органів слідства та суду з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" зазначив, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів". У справі "Летельє проти Франції" вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключний вид запобіжного заходу протягом певного часу.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Також слідчий суддя вважає доведеними продовження існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що: показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваного.

Слідчий суддя, вважає недоведеними продовження існування ризиків, передбачених п.4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Доводи сторони обвинувачення про можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, є непереконливими з огляду те, прокурор не навів обставин, які свідчать про існування таких ризиків. Також сторона обвинувачення не надала відомостей, які свідчили б про здійснення протиправної діяльності підозрюваним у минулому чи інших доводів на користь цього ризику.

Враховуючи продовження існування ризиків передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а саме, особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, та не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

Обрання більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки при обранні особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого судді, суду. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за його вчинення, відсутність постійного джерела доходу, існує ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на теперішній час застосування більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання; особиста порука; домашній арешт) не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти наявним ризикам.

Застава також наразі не може бути застосованого до ОСОБА_4 , оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотиків, що відносно вказує на отримання значних доходів, які наразі слідством не встановлені.

Крім того, ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Тобто, відповідно до вказаної рекомендації важливим критерієм, що має враховуватись при визначенні виду запобіжного заходу, є санкція за вчинений злочин. Чим суворіша санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Вважаю, що прокурором доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховує інші дані про особу підозрюваго, а саме: його вік, стан здоров`я щодо якого наразі відсутні медичні застереження щодо неможливості його перебування під вартою.

Відповідно до вимог вимоги ч.3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя враховує обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: отримання результатів призначених судових експертиз; значний обсяг виконання інших слідчих (розшукові) та процесуальних дій з метою встановлення доказів, що можуть бути використані як докази під час судового слідства; значна кількість підозрюваних, причетність до вчинення яких у складі організованої групи встановлюється.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя, звертає увагу, що дане положення вказує на наявність дискреційних повноважень, що передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій, таким чином, не визначення розміру застави є правом слідчого судді у разі здійснення кримінального провадження, у тому числі, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини інкримінованих підозрюваному діянь, наслідки його вчинення, обсяг підозри у вчиненні злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, беручи до уваги неможливість встановлення дійсного майного стану підозрюваного, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, відтак слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи характер інкримінованих діянь, їх корисливий мотив та підвищену суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, наявність ризиків за п.1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи стадію досудового розслідування, а також завдання, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001363, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.10.2024 року (включно) без права внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після проголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали вручено ___________ року

о «_____» год. «_____» хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження

підозрюваний __________________________