Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1653/23
номер провадження 1-в/695/112/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золотоноша подання Золотоніського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засудженого 16.05.2023 року вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання

ВСТАНОВИВ

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.05.2023 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України його було зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Так як ОСОБА_7 не виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме: двічі не прибув на реєстрацію та тричі притягувався до адміністративної відповідальності, то начальник Золотоніського РВ філії ДУ Центр пробації в Черкаській області направив до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Вказане подання мотивоване тим, що ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання. Але за час перебування на обліку на шлях виправлення не став та 14.11.2023 року і 09.04.2023 року не з`явився на реєстрацію без поважних причин.

Надалі представником уповноваженого органу з питань пробації надано додаткові докази невиконання засудженим обов`язків, визначених вироком суду

У судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні подання органу з питань пробації не підтримала, оскільки вважає, що системність неявок відсутня, умисел відсутній, так як не з`являючиь на реєстрацію засуджений пояснював поважність причин неявки та прибував до органу пробації на наступний день без виклику, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, а адміністративні правопорушення вчинені не за порушення громадського порядку, а за порушення правил дорожнього руху.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити уповноваженому органу з питань пробації у задоволенні подання, так як доказів того, що його підзахисний умисно та свідомо не прибував на реєстрацію без поважних причин не надано. Його підзахисний, не прибувши у визначений день на реєстрацію, приходив наступного дня та повідомляв про причини неявки. Крім того, ОСОБА_7 , будучи свідомим громадянином, приймав участь у спорудженні фортифікаційних споруд. Вчинення правопорушень у сфері дорожнього руху не свідчить про те, що його підзахисний ухиляється від відбування покарання за вироком суду.

Засуджений ОСОБА_7 пояснив, що дійсно він два рази не прибував на реєстрацію, бо перший раз не вспів, другий раз зламався автомобіль. Приходив до органу пробації наступного дня та повідомляв причини неявки. Також повідомив, що є офіційно одруженим, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2013 та 2018 років народження. Просив не направляти його у місця обмеження волі.

Заслухавши учасників процесу та ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів подання засуджений ОСОБА_7 дійсно двічі не з`явився на реєстрацію, але наступного дня прибував до органу пробації та повідомляв про причини неявки. За рік іспитового строку кримінальних правопорушень не вчиняв. Щодо неодноразових притягнень засудженого до адміністративної відповідальності, то суд погоджується з думкою прокурора. Щодо вчинення адміністративних правопорушень у сфері громадського порядку та громадської безпеки, то суд погоджується з думкою захисника та прокурора, та враховуючи, що ОСОБА_7 був притягнутий двічі до адміністративної відповідальності у даній сфері, не вбачає систематики у їх вчиненні.

Як вбачається із норм ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

З поданих органом пробації матеріалів вбачається, що засудженим було вчинено два адміністративні правопорушення у сфері громадського порядку та громадської безпеки.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що наявність двох неявок без документального підтвердження поважних причин на реєстрацію ОСОБА_8 , за відсутності систематики у вчиненні адміністративних правопорушень у сфері громадського порядку та громадської безпеки, не може бути свідченням небажання останнього ставати на шлях виправлення та бути достатнім для висновку про доцільність його подальшого перевиховання в місцях позбавлення волі. Більше того неявки ОСОБА_6 не є систематичними, жодних негативних наслідків для суспільства не спричинили.

Так згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціації та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При розгляду подання судом не встановлено ні умислу засудженого ОСОБА_6 на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, ні обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином суд приходить до висновку, що вказані у поданні обставини не містять достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання, а тому за вказаних обставин у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Золотоніському районному відділу філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком і направлення для відбуття призначеного судом покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 16.05.2023 року вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 23 вересня 2021 року о 12:50 год.

Суддя: ОСОБА_1