26.09.2024 Єдиний унікальний номер 205/6618/19
1-кп/205/476/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кп/205/476/24 Справа № 205/6618/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження № 0002244 від 10 липня 2019 року та №0000383 від 09 липня 2021 року стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Норільськ рф, громадянин України, не одружений, має середню освіту, не одружений, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, приблизно весною 2019 року в денний час висіяв на земельну ділянку на території домоволодіння АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого мешкання, невстановлену кількість насіння коноплі, тим самим незаконно посіяв коноплі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне вирощування рослин конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, ОСОБА_3 став здійснювати догляд за посівами конопель, а після сходу рослин конопель, що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, став доглядати за ними шляхом спушування, проривання бур`янів та поливу. Таким чином, ОСОБА_3 незаконно посіяв та виростив рослини конопель у кількості 65 рослин.

18.07.2019 слідчим СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, в період часу з 17.55 години до 19.20 години проведено обшук території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході якого на городі вказаного домоволодіння виявлено та вилучено 65 (шістдесят п`ять) рослин зеленого кольору.

Рослини зеленого кольору у кількості 65 шт. є рослинами роду коноплі, що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Крім цього, в період з весни 2021 року по 13.08.2021 ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель, висіяв на земельну ділянку на території домоволодіння АДРЕСА_1 , тобто за місцем свого мешкання, невстановлену кількість насіння коноплі, тим самим незаконно посіяв конопель.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне вирощування рослин конопель, ОСОБА_3 в період з весни 2021 року по 13.08.2021 став здійснювати догляд за посівами конопель, а після сходу рослин конопель, що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, став доглядати за ними шляхом спушування, проривання бур`янів та поливу.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно посіяв та виростив рослини конопель у кількості 36 (тридцять шість) рослин.

13.08.2021 старшим дізнавачем СД ВП №3 ДРУП ГУНП В Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, в період часу з 07:20 години до 09:14 години проведено обшук території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході якого на території вказаного домоволодіння, а саме на огороді, виявлено та вилучено 56 (п`ятдесят шість) рослин зеленого кольору, з яких за 36 (тридцяти шести) рослинами ОСОБА_3 здійснював догляд шляхом спушування, проривання бур`янів та поливу.

Рослини зеленого кольору у кількості 56 шт. (п?ятдесят шість) є рослинами роду коноплі (Cannabis), що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 310 КК за ознаками незаконного посіву та незаконного вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно він, при викладених в цьому вироку обставинах, у зазначених місцях та в зазначений час посіяв та доглядав за рослинами конопель, поки вони не були виявлені та вилучені працівниками поліції.

Крім показів обвинуваченого ОСОБА_3 , його провина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

-протоколом обшуку від 18 липня 2019 року, відповідно до якого, за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих було виявлено та вилучено 65 рослин зеленого кольору, схожі на рослини конопель, лійку та сапку;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/2733 від 25 липня 2019 року, відповідно до якої надані рослини зеленого кольору у кількості 65 шт. є рослинами роду коноплі, що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей;

-протоколом обшуку від 13 серпня 2021 року, відповідно до якого, за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих було виявлено та вилучено 56 рослин зеленого кольору, схожі на рослини конопель, 2 сапки, металевий бідон з верхньою частиною пластикової пляшки;

-протоколом огляду від 13 серпня 2021 року, відповідно до якого об`єктом огляду є поліетиленовий пакет, в якому знаходиться металевий бідон об`ємом 3 л, верхня частина пластикової пляшки об`ємом 2 л, горловина якої обмотана фольгою, які вилучені під час проведення обшуку;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-21/25772-НЗПРАП від 18 серпня 2021 року, відповідно до якої надані рослини зеленого кольору у кількості 56 шт. є рослинами роду коноплі, що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей;

Суд, оцінюючи безпосередньо досліджені докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла повне підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження, і доходить висновку, що його умисні дії, які виразилися в незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин за ч. 2 ст. 310 КК кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК належать до категорії тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_3 раніше не судимий, визнав свою провину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, за місцем мешкання характеризується позитивно.

До обставин, що пом`якшують покарання, обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК, судом не встановлено.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 наголошено, що „окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину (абзац п`ятий підпункту 4.1); „правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям (абзац четвертий підпункту 4.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК якщо суд... при призначенні покарання у виді... позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

За таких обставин, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття обвинуваченим ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі буде непропорційним відносно вчиненого ним злочину, а мета покарання може бути досягнута без ізоляції його від суспільства, проте в умовах контролю за його поведінкою зі сторони державних органів.

Таким чином, суд, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, характер та обставини їх вчинення, рівень його суспільної небезпеки, вказані вище дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання повне визнання вини та щире каяття, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше засуджувався Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська від 27 квітня 2022 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2024 року ОСОБА_3 звільнений від відбування цього покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування положень ч. 4 ст. 70 КК, суд виходить з такого.

За висновком Верховного Суду (постанова від 02 листопада 2022 року в справі № 234/17282/17) про застосування норм права, передбачених ч. 4 ст. 70 КК та ст. 89 КК у їх взаємозв`язку, погашення судимості не звільняє суд від обов`язку застосувати положення ч. 4 ст. 70 цього Кодексу та зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте повністю за попереднім вироком.

В тій справі Верховний Суд зазначив, що для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК має значення вид і розмір того покарання, яке вже було відбуте засудженим за попереднім вироком, водночас не має значення той факт, що судимість погашена за правилами п. 21 ч. 1 ст. 89 КК. Зарахування за правилами ч. 4 ст. 70 КК в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком, не є негативним наслідком погашення судимості на підставі п. 21 ч. 1 ст. 89 КК.

В той же час, відповідно до висновку щодо застосування норм матеріального права, викладеного в постанові ККС ВС від 13 грудня 2023 року у справі №159/3397/21, звільнення особи на підставі приписів ст. 78 КК від покарання, призначеного за попереднім вироком, унеможливлює застосування ч. 4 ст. 70 КК, де йдеться про зарахування в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком.

Приписи статей 51-64, 70, 72, 75, 78 КК не дають жодних правових підґрунть сприймати позитивні наслідки закінчення іспитового строку при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням (відсутність підстав до застосування судом приписів частин 2, 3 ст. 78 КК), як підстави до застосування приписів ч. 4 ст. 70 КК.

Крім того, зарахування строку випробування, встановленого судом на підставі ст. 75 КК, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами, передбаченими в ч. 4 ст. 70 цього Кодексу, не передбачено законом про кримінальну відповідальність.

За вказаних обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 був звільнений від відбування покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2022 у зв`язку з закінченням іспитового строку, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 89 КК, суд не знаходить підстав для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування залучався експерт для проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати на їх проведення на користь держави.

В той же час, суд не знаходить підстав для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат за проведення судової експертизи №СЕ-19/104-21/25781-НЗПРАП від 31 серпня 2021 року, оскільки вказаний доказ є неналежним у цьому кримінальному провадженні, оскільки не містить відомостей, що входять в предмет доказування.

Питання речових доказів у цьому кримінальному провадженні вирішуються в порядку ст. 100 КПК.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження та оскільки майно, вилучене в ході проведення обушку за місцем мешкання ОСОБА_3 було знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, суд доходить висновку про необхідність застосування спеціальної конфіскації до цього майна.

Керуючись ст. ст. 7, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 2 роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підстав ч. 2 ст. 124 КПК, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/2733 від 25.07.2019 у розмірі 2512 гривень 16 копійок, №СЕ-19/104-21/25772-НЗПРАП від 18.08.2021 у розмірі 2745 гривень 92 копійки.

На підставі ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК застосувати спеціальну конфіскацію щодо лійки і трьох сапок, які перебувають на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №3 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області, конфіскувавши її у власність держави.

Речові докази, якими визнано 2 мішки з полімерного матеріалу, опломбовані індикаторними пломбами з полімерного матеріалу №7532617 та №7532618, 3 мішки з полімерного матеріалу в яких знаходиться 89 рослин роду коноплі знищити.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Копії вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1