В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001406 від 23.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, інвалідності не маючого, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні брали участь:

прокурор - ОСОБА_4

потерпіла - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник - адвокат ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022», який неодноразово продовжувався, та Указу Президента України №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, тобто діяв на час вчинення вказаного нижче злочину, у період якого, ОСОБА_3 , вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану на території Покровського району м. Кривого Рогу за наступних обставин.

Таким чином, 21.09.2024 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20:30 години, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Чайка», за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Покровський район, вулиця Шконди, поблизу будинку №62 , залишила без нагляду на зрубі дерева (пеньку) належний їй мобільний телефон марки «HONOR», моделі «Х7А», темно-синього кольору 4/128 Gb., IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар»: НОМЕР_3 , після чого відійшла на відстань близько 10 метрів.

Так, ОСОБА_3 , 21.09.2024, в період часу з 20.00 години до 20.30 годин, точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, в період воєнного стану, перебував поблизу магазину «Чайка», за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Покровський район, вулиця Шконди, поблизу будинку №62, де побачив на зрубі дерева (пеньку) мобільний телефон марки «HONOR», моделі «Х7А», темно-синього кольору 4/128 Gb., IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар»: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме належного потерпілій ОСОБА_5 вищевказаного мобільного телефону.

Отже, розуміючи, що вказаний телефон не вибув з володіння власника, його місцезнаходження відомо власнику, та таким чином, зважаючи що між втратою потерпілою мобільного телефону та його знахідкою ОСОБА_3 пройшов нетривалий проміжок часу, останній мав підстави вважати, що власниця може за ним повернутись, в зв`язку із чим ОСОБА_3 не має на знайдене ним майно ні дійсного ні гаданого права. При цьому ОСОБА_3 , в порушення вимог ч.ч.1,2 ст.337 Цивільного кодексу України, не вжив відповідних заходів щодо знайденого майна, а саме не повідомив про знахідку майна до Національної поліції України або органу місцевого самоврядування.

Натомість, 21.09.2024 приблизно о 20:30 годині, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, знаходячись у вищевказаному місці, а саме за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Покровський район, вулиця Шконди, поблизу будинку №62 , на території магазину «Чайка», таємно, заволодів мобільним телефоном марки «HONOR», моделі «Х7А», темно-синього кольору 4/128 Gb., IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар»: НОМЕР_3 , вартість якого згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи №3694 від 22.10.2024 становить 3415,79 гривні, який належить потерпілій ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 збитків на загальну суму 3415,79 гривень.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність визначену ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

25 жовтня 2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та на застосування до ОСОБА_3 ст. 75, 76 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтримала свою письмову згоду, надану прокурору в ході досудового слідства, на укладання угоди про визнання винуватості (а.с.9).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

В підготовчому судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_8 просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання посилаючись на те, що вважає зазначену угоду такою, що укладена у відповідності до вимог чинного законодавства та такою, що відповідає інтересам обвинуваченого, яка була укладена у її присутності, без застосування до обвинуваченого будь - якого примусу.

Суд, заслухавши учасників кримінального процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди; відповідно п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості; відповідно до п. 1, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України - не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також враховуючи обсяг та вартість викраденого майна, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; на утриманнімалолітніх дітей не має; офіційно не працевлаштований; інвалідності не має; не одружений; раніше не судимий, а тому за наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе призначення ОСОБА_3 узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Питання щодо речових доказів (а.к.п.34-35) суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 жовтня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

У відповідності до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: ДВД диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ломбарду «Комод» за 27.09.2024 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1