УХВАЛА

22 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 331/7180/23

провадження № 51-3979ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого

2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 квітня 2024 року

із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,

встановив:

Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішенням та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, захисник просить поновити строк

на касаційне оскарження вищевказаних вироку та ухвали.

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає,

що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути захиснику у зв`язку з таким.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право

на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України

(далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується

у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

При цьому правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.

Як убачається з матеріалів провадження, оскаржену ухвалу Запорізького апеляційного суду було проголошено 23 квітня 2024 року, однак до суду касаційної інстанції захисник звернулася 06 серпня 2024 року, тобто із пропуском трьохмісячного строку

на касаційне оскарження судового рішення, що нею не заперечується з огляду

на її прохання про поновлення зазначеного строку.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження захисник вказує на те, що 23 квітня 2024 року судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини постановленого судового рішення, повний текст ухвали захисник отримала

20 травня 2024 року, а тому вважає, що строк на касаційне оскарження слід рахувати із вказаної дати. Після цього сторона захисту, будучи впевненою в тому,

що апеляційний суд змінив вирок та призначив щодо ОСОБА_5 пробаційний нагляд, чекала виконання вказаного рішення, а коли дізналася, що рішення виконано

з метою затримання останнього та направлення його до місць позбавлення волі, звернулась до апеляційного суду із заявою про роз`яснення судового рішення

від 23 квітня 2024 року. Надалі, коли суд відмовив 01 серпня 2024 року у задоволенні поданої заяви, захисник звернулася одразу із касаційною скаргою, зазначивши

при цьому, що все вищенаведене також вплинуло на пропущення стороною захисту строку на касаційне оскарження.

Однак вказане не може бути визнано судом касаційної інстанції поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки для усіх осіб, крім засудженого, який перебуває під вартою, зазначений строк рахується з моменту проголошення оскарженого судового рішення, а не з моменту отримання його копії. Більш того, захисник, маючи юридичну освіту, знала про строки касаційного оскарження, встановлені процесуальним законом, однак, як сама зазначає, до суду вирішила

не звертатися, оскільки чекала виконання судового рішення.

Зважаючи на викладене, підстав для поновлення прокурору строку на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення, касаційна скарга повертається.

У зв`язку з вищезазначеним касаційну скаргу слід повернути захиснику.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні її клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя

від 16 лютого 2024 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 23 квітня

2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 .

Повернути захиснику ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 квітня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3