Справа № 305/2372>
Номер провадження 1-кс/305/249/24>
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000356 від 02.05.2024 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, із середньою освітою, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

До Рахівського районного суду 05.08.2024 надійшло зазначене клопотання, датоване 01.08.2024, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Доводи клопотання зводяться до такого.

1. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, а саме незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

2. Обставини підозри підтверджуються доказами, зібраними під час досудового розслідування, зокрема показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом слідчого експеримента за участі свідків.

3. Наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

4. Застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 просили задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав, розмір застави залишають на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Пояснив, що він є сиротою, ніде не працює, отримує соціальну допомогу як дитина-сирота, а також йому матеріально допомагає його брат, який знаходиться за кордоном, інші доходи відсутні. Має двох молодших сестер, 2009 та 2011 р.н., які проживають із його тіткою, а він проживає з іншою тіткою.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання, обрати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, у виді домашнього арешту, навівши доводи про молодість підозрюваного, його несудимість, сімейний стан, який полягає у наявності 2 молодших сестер, яким він матеріально допомагає, так як є єдиним мужчиною у сім`ї, статусі сироти. Ствердив, що підозрюваний готовий до надання показань слідству, однак не визнає фактичних обставин кримінального правопорушення.

Також захисник у судовому засіданні подав письмове клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, яке задоволено та долучено додані документи.

Інших письмових клопотань, зокрема щодо відкладення розгляду справи, виклику свідків тощо, а також заперечень учасниками не подано.

При вирішенні питання щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України слід надати оцінку питанням щодо обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення (1), наявності заявлених у клопотанні ризиків (2), можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу (3).

1. Кримінальне процесуальне законодавство України не містить поняття «обґрунтованої підозри», однак усталеною практикою ЄСПЛ визначено, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що у червні 2024 року, маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, домовився з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі про спільне вчинення незаконного переправлення трьох громадян України через державний кордон України, шляхом сприяння їхньому переміщенню до ділянки державного кордону України з Румунією поблизу АДРЕСА_1 , за грошову винагороду у розмірі 3 000 доларів від кожної особи. 03.06.2024 у період з 21:00 до 22:00 години невстановлена досудовим розслідування особа чоловічої статі, з метою сприяння незаконному переправленню громадян України через державний кордон, надала вказівки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прибути до перехрестя АДРЕСА_2 , де продовжити свій рух по вулиці Довбуша. У подальшому, 03.06.2024 ОСОБА_5 на ділянці дороги навпроти будинку АДРЕСА_3 , зустрів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та з метою виконання раніше узгодженого плану, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон, надав вказівку останнім рухатись з ним до альтанки навпроти будинку АДРЕСА_4 , де очікувати подальші вказівки ОСОБА_5 , щодо свого незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією. Однак свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України з Румунією ОСОБА_5 та інша невстановлена досудовим розслідуванням особа не довела до кінця, оскільки 04.06.2024 близько 02:20 години, працівниками Державної прикордонної служби України у вказаній альтанці було виявлено ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та затримано і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обгрунтованість підозри підтверджується наступними дослідженими документами:

- відповідно до протоколів допитів свідків від 06.06.2024, допитані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили наведені у повідомленні про підозру відомості;

- протоколом слідчого експеримента від 06.06.2024 зі свідками, у якому ті навели обставини події;

- відповідно до протоколів пред`явлення особи до впізнання від 06.06.2024, зазначені свідки упізнали за пред`явленими їм світлинами ОСОБА_5 як особу, що супроводжувала їх по дорозі до кордону та отримала від кожного грошові кошти.

Отже, описана у клопотанні та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження вказують на наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 332 КК України, і такі докази є достатніми для застосування запобіжного заходу.

Водночас, на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньою для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

2. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ряду спроб, які визначені у цій нормі як ризики.

Тому, метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення названих ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні слідчим зазначено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, можлива наявність інших ризиків не обґрунтована і слідчим суддею питання про їх наявність не вирішується.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та пов`язаними з цим можливими негативними наслідками і суворістю передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, що ставить під сумнів можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також встановлено, що у ОСОБА_5 відсутнє постійне місця роботи та міцні соціальні зв`язків, зокрема немає дружини та дітей, проживає спільно з тіткою, тому зможе безболісно покинути місце свого проживання.

Дії, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , пов`язані з незаконним перетином державного кордону іншими особами, що робить можливим для нього самим скористатися такою можливістю, особливо з урахуванням того, що за кордоном перебуває його брат.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності ґрунтується на відсутності у ОСОБА_5 постійного місця роботи та джерела доходів, він підозрюється у здійсненні корисливого незаконного переправлення осіб через державний кордон України, заробляючи таким чином на проживання.

Обставини кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують наявність вказаних ризиків.

Те, що з часу подій, які мали місце на початку червня поточного року, тобто понад 2 місяці тому, минув певний строк, а також те, що наразі підозрюваний від слідства не ухилився, знижує вірогідність настання ризиків, однак не виключає повністю їх можливість.

3. Неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, обґрунтовано стороною обвинувачення такими ж доводами і з ними слідчий суддя погоджується.

Недостатніми для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є надані стороною захисту відомості про те, що ОСОБА_5 є сиротою, так як він є повнолітнім, а також, що піклується про двох неповнолітніх сестер, оскільки такий факт не доведено, вони проживають окремо.

Слідчий суддя керується положеннями статті 178 КПК України щодо обов`язку при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу оцінити в сукупності всі обставини справи та статті 183 КПК України про те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши надані документи, з урахуванням вимог наведених норм кримінального процесуального законодавства слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Розмір застави підозрюваному та покладені обов`язки визначаються слідчим суддею з урахуванням ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, обставин кримінального правопорушення, ролі підозрюваного у ньому, його майнового стану та наявних ризиків.

Керуючись ст. 372 КПК, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який рахувати з моменту його фактичного затримання.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 75 700 грн.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, а саме: код отримувача (ЄДРПОУ) 26213408, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0018501, призначення платежу: прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного, кошти застави, згідно з ухвалою слідчого судді (номер справи, дата ухвали, назва суду).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент протягом дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному слідчим суддею.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на два місяці з моменту звільнення з-під варти такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись за межі Рахівського району без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК та звернуто заставу в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_10