КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/6088/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 29 серпня 2024 року щодо продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001669 від 07 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 серпня 2024 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - відмовлено.

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з-під варти в залу суду негайно.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволено.

Змінено запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням останнього з 21:00 години до 05:00 години наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 строком до 2-х місяців, в межах строків досудового розслідування, тобто до 08 жовтня 2024 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатись за межі м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду у визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання;

Постановлено строк виконання покладених обов`язків урахувати до 08 жовтня 2024 року.

Не погоджуючись з указаною ухвалою прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати з причин невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду і постановити нову ухвалу про продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 без визначення розміру застави.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, за вчинення якого у разі доведення в подальшому вини ОСОБА_10 , останньому загрожуватиме покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Вказує, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, розуміючи його невідворотність, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що є ризиком, передбаченим пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Посилається на те, що у даному кримінальному провадженні допитано ряд свідків та потерпілу, анкетні дані яких, включаючи їх місця проживання, відомі підозрюваному, у зв`язку з чим ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків та потерпілу шляхом погроз, вмовляння чи підбурювання до дачі неправдивих показань або до безпідставної відмови від дачі показань, що буде перешкоджанням здійсненню об`єктивного досудового розслідування, як цього вимагають норми кримінально-процесуального законодавства України, що є ризиком, передбаченим пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України.

Уважає, що підставами вважати, що існує ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він є особою, раніше судимою, оскільки 14 червня 2024 року його визнано винним вироком Ямпільського районного суду Вінницької області за частиною першою статті 383, частиною другою статті 384 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі та на підставі статті 75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням.

Звертає увагу суду, що підозрюваний ОСОБА_7 після скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, розуміючи характер вчиненого злочину, викинув (позбувся) знаряддя його вчинення та свідомо залишив місце події, не вчинивши будь-яких дій щодо виклику працівників швидкої медичної допомоги чи надання будь-якої іншої допомоги потерпілій особі.

На переконання прокурора утримання підозрюваного ОСОБА_7 у спеціалізованій установі забезпечить його безперешкодну доставку відповідними конвойними підрозділами до органу досудового розслідування та суду, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, а також дотримання розумних строків досудового розслідування, а в подальшому і судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану нею апеляційну скаргу, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001669 від 07 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11

07 липня 2024 року о 12:57 год. ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України.

08 липня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 липня 2024 року у справі №754/9698/24 до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, до 04 вересня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Строк досудового розслідування через особливу складність та об`ємність кримінального провадження, постановою керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва продовжено до трьох місяців, тобто до 08 жовтня 2024 року.

29 серпня 2024 року слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернулась до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001669 від 07 липня 2024 року.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 серпня 2024 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - відмовлено.

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з-під варти в залу суду негайно.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволено.

Змінено запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням останнього з 21:00 години до 05:00 години наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 строком до 2-х місяців, в межах строків досудового розслідування, тобто до 08 жовтня 2024 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатись за межі м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду у визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання;

Постановлено строк виконання покладених обов`язків урахувати до 08 жовтня 2024 року.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Згідно частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно частин першої-четвертої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до пункту «с» статті 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у період з 21:00 години до 05:00 години наступної доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами.

Разом з тим, як вірно встановлено слідчим суддею, у даному кримінальному провадженню сторонами провадження та зі сторони свідків прийнята активна участь у слідчих діях, де шляхом допитів та проведенням слідчих експериментів, закріпленні покази та встановленні обставини події, а тому, враховуючи соціальний статус підозрюваного, його рівень освіти та відсутність матеріальних благ, ризик впливу на потерпілу доволі невеликий.

Також слідчим суддею враховано, що подальше застосування найсуворішого запобіжного заходу через можливість переховування від слідства або вчинення іншого правопорушення є невиправданими, оскільки наявність у підозрюваного великої родини, яка потребує його допомоги та матеріального забезпечення, є найкращім стримуючим фактором від порушення процесуальної дисципліни по справі.

Таким чином, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що настання ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, неможливо виключати, однак ступень їх реалізації та вплив на хід досудового розслідування є настільки невеликим, що дозволяє здійснити зміну застосованого запобіжного заходу на непов`язаний із утриманням під вартою.

При цьому, слідчим суддею враховано особу підозрюваного, його ставлення до вчиненого, бажання зменшити ступень негативних наслідків для життя та здоров`я дітей, які перебувають на його утриманні, що зменшує ступень суспільної небезпечності особи підозрюваного та впливає на твердження досудового слідства, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження.

З такими висновками погоджується колегія суддів, оскільки як під час розгляду судом першої інстанції клопотання про продовження щодо ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час апеляційного розгляду, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.

За результатами розгляду клопотання не наведено переконливих доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, дані про особу ОСОБА_7 , його молодий вік, наявність на утриманні 7-х малолітніх дітей, зайняття суспільно корисною працею, яка не є привабливою серед молодого та працездатного населення, а саме: робота двірника у багатоповерхових будинках, а також те, що підозрюваний на час затримання разом з родиною мешкав у підсобному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , яку втратив через перевірочні дії Органів опіки та піклування, ініційовані органами досудового розслідування, те, що цивільна дружина підозрюваного ОСОБА_12 вимушена винаймати житло для проживання дітей та інші обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі відомості про вчинення ОСОБА_7 правопорушення в період іспитового строку за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 14 червня 2024 року, яким призначено покарання за частиною першою статті 383, частиною другою статті 384 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, колегія суддів доходить висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, а саме у період з 21:00 години до 05:00 години наступної доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

При цьому, не є вирішальною при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та обставина, що ОСОБА_7 14 червня 2024 року визнаний винним вироком Ямпільського районного суду Вінницької області за частиною першою статті 383, частиною другою статті 384 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі та на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, та за відсутності інших доказів не свідчить про існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, зважаючи на встановлені у даному кримінальному провадженні обставини та дані про особу ОСОБА_7 , у зв`язку з чим доводи прокурора в цій частині є необґрунтованими.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, обґрунтовано застосував щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби.

Доводи, на які посилається прокурор в обґрунтування апеляційної скарги, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби, який, на думку колегії суддів, співмірний з особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, тому підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не вбачає.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених підстав.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 29 серпня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3