н/п 1-кс/766/8089/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні від 14.04.2023 року № 0000132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її у військової частини НОМЕР_1 , на посаді старшого стрільця, 3 стрілецького відділення, 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, у військовому званні «старший солдат», 16 жовтня 2022 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , та своїми умисними діями ухилився від проходження військової служби, до військової частини НОМЕР_1 не повернувся.

Враховуючи викладене, старший солдат ОСОБА_5 , з 16 жовтня 2022 року по теперішній час, без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, будь-яких підтверджуючих документів щодо поважності причин відсутності на службі старший солдат ОСОБА_5 не надав.

За викладених вище обставин, ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її у військової частини НОМЕР_1 , на посаді старшого стрільця, 3 стрілецького відділення, 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти , у військовому званні «старший солдат», 16 жовтня 2022 року, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , своїми умисними діями ухилився від проходження військової служби, до військової частини НОМЕР_1 не повернувся, тобто ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

21.09.2024 року на підставі п. 3 ч.1 ст. 276, ч.1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри у вчинення кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: матеріалами службового розслідування; протокол та відеозаписом допиту свідка ОСОБА_6 ; протокол та відеозаписом допиту свідка ОСОБА_7 .

Проведеними слідчими та розшуковими діями встановити місцезнаходження ОСОБА_5 на теперішній час не надається можливим, постійне місце проживання відсутнє, в місцях, де він раніше міг перебувати його знайдено не було.

Так, повістки про прибуття до слідчого на ім`я ОСОБА_5 було направлено за адресою проживання останнього: АДРЕСА_2 . Також повістки направлені на адресу ВЧ НОМЕР_1 де проходив службу ОСОБА_5

25.09.2024, 26.09.2024 та 27.09.2024 року ОСОБА_5 не прибув за викликом до слідчого на визначений час та не надав підтверджуючих документів про причини не прибуття.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_5 переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим його місцезнаходження слідству невідоме, на зв`язок не виходить. Військову частину НОМЕР_1 де проходив службу ОСОБА_5 на даний момент самовільно залишив.

Беручи до уваги те, що на теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, те що останній неодноразово викликався до слідчого, але жодного разу на виклики не з`являлась, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки, є всі підстави вважати, що останній переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (ризиків), а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років і на теперішній час досі переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини буде і надалі переховуватись від органів досудового розслідування.

Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину, у подальшому, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, може умисно ухиляється від явки в органи досудового слідства, слідчого судді та й надалі переховатись від органів досудового розслідування та суду, може зникнути з місця постійного мешкання до іншої місцевості, країни, у зв`язку з чим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та, як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Отже, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у такий спосіб може та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджаючи таким чином встановленню істини по справі.

Наступний ризик, який вказує на необхідність застосування до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід, є ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 будучи в минулому військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, здійснювати вплив на інших військовослужбовців, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, у тому числі за допомогою засобів зв`язку, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх знайомих по службі, підлеглих тощо.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, дії підозрюваного під час вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, свідчать про наявність ризику продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, ухилятися від проходження військової служби, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

30 вересня 2024 року у відповідності до положень ст. 281 КПК України, ОСОБА_5 оголошено в розшук у зв`язку із невідомим місцезнаходженням підозрюваного та у зв`язку з тим, що підозрюваний не з`являється без поважних причин на виклик слідчого. Проведеними слідчими діями та іншими заходами встановити точне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не надалося можливим, у зв`язку з чим відповідною постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено в розшук, та до теперішнього часу проведеними слідчими розшуковими (гласними) діями та іншими заходами встановити його місцезнаходження не надалося можливим.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав та надав додаткові матеріали, які обґрунтовують клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього письмові докази, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності із ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищезазначені вимоги закону дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути наданий лише: щодо підозрюваної особи, яка переховується від органів досудового розслідування.

У відповідності із ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Разом з тим, прокурором не надано доказів вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру. Так, інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 до клопотання не долучено. Згідно аналітичного профілю на фізичну особу, що долучений до клопотання, можливими місцями проживання ОСОБА_5 є:

1. АДРЕСА_3 (станом на 08.01.2024 року);

2. АДРЕСА_4 (станом на 25.10.2022 р.);

3. АДРЕСА_2 ;

4. АДРЕСА_5 .

Повідомлення про підозру було направлене за адресою: АДРЕСА_2 , однак за яким принципом слідчим обрано саме цю адресу з матеріалів клопотання встановити не можливо.

Крім того, повідомлення про підозру також було направлене до військової частини НОМЕР_1 . Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_5 не є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , оскільки з наказу № 213 від 01.08.2023 року вбачається, що він не врахований до чисельності ЗСУ з 14.04.2023 року та увільнений від займаної посади та йому призупинено строк військової служби наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 59-РС від 01.08.2023 року.

Таким чином, направлення повідомлення про підозру до вказаної військової частини для її вручення ОСОБА_5 , який з вказаної частини увільнений, є необґрунтованим.

Не долучено до клопотання і доказів неможливості вручення повідомлення про підозру самому ОСОБА_5 (його відсутності за місцем проживання, не встановлення його місцезнаходження). Рапорт о/у ОСОБА_8 від 20.09.2024 року належним доказом вказаних обставин не є, оскільки з нього не вбачається з якою метою о/у 20.09.2024 року було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 (відсутнє доручення слідчого на проведення слідчих/розшукових дій, у рапорті не зазначена мета виїзду на виконання певного доручення, з метою вручення процесуальних документів, встановлення місцезнаходження особи чи ін.). При цьому, жодного протоколу допиту свідка, який би підтверджував інформацію, яка викладена у рапорті, до клопотання не долучено.

З огляду на вищевикладене, не долучено до клопотання і жодного належного доказу, який би свідчив, що слідчий чи оперативний підрозділ розшукував ОСОБА_5 за адресою реєстрації, однак він там був відсутній.

Таким чином, до клопотання не долучено жодного доказу проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , доказів того, що останній переховується від органів досудового розслідування та доказів його повідомлення про підозру у порядку та спосіб, передбачений КПК України.

Також слід відзначити, що до клопотання не долучено свідчень, які б підтверджували, що ОСОБА_5 викликався до слідчого з метою вручення йому повідомлення про підозру, його допиту чи участі в інших діях. Повістки про виклик ОСОБА_5 складені лише 21.09.2024 року, тобто в день складання підозри і направлені за тією ж адресою, що і повідомлення про підозру.

Вказані обставини свідчать про формальний підхід розшуку ОСОБА_5 та вручення останньому процесуальних документів, зокрема повідомлення про підозру та повісток.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000132 та прокурором не надано доказів того, що він переховується від органів досудового розслідування (а не військової служби).

На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 188, 189 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні від 14.04.2023 року № 0000132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 08.10.2024 року о 13.00 год.

Слідчий суддяОСОБА_1