ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 242240 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 серпня 2024 року включно та визначено заставу у розмірі 242240 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_8 підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, обравши ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків. Вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, а визначений максимальний розмір застави є надмірним для підозрюваного ОСОБА_8 . Зазначає, що висновки слідчого судді в частині існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків є помилковими, оскільки доказів на їх підтвердження стороною обвинувачення не надано. Вказує, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та посилання слідчого на тяжкість інкримінованого злочину і суворість можливого покарання, не можуть бути виключною підставою для обґрунтування даного ризику. ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується задовільно, має постійне місце проживання, має на утриманні непрацездатних батьків, тому, на його думку, запобіжним захід, не пов`язаний з триманням під вартою, цілком забезпечить його належну процесуальну поведінку. Звертає увагу, що розмір застави визначений без урахування майнового стану ОСОБА_8 , який нерухомості не має, офіційно не працює та не отримує доходів, проживає за рахунок надання послуг з фізичного виховання дітей, а також не має членів родини з належним рівнем доходів для внесення застави.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Донецькій області за процесуального керівництва прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000514 від 01.08.2024 р., відомості про яке зареєстровані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинених із корисливих мотивів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 липня 2024 року ОСОБА_9 , виявив бажання виїхати за межі України. В цей час останній познайомився з невстановленою на теперішній час особою, який надав мобільний номер телефону ОСОБА_8 та повідомив, що останній займається незаконним перетином осіб через державний кордон України.

Того ж дня за допомогою месенджера «WhatsApp» по мобільному зв`язку ОСОБА_9 зв`язався ОСОБА_8 та повідомив останньому, що має намір виїхати через державний корон України до країни Європейського Союзу.

Надалі, ОСОБА_8 , маючи умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу за грошову винагороду, 20.07.2024 року усвідомлюючи, що має необхідні зв`язки та можливості направлені на забезпечення успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_8 поспілкувавшись з ОСОБА_9 , запропонував останньому свою допомогу щодо незаконного переправлення його через державний кордон України за грошову винагороду.

У зв`язку з чим, 20.07.2024 (точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_8 із мобільного номеру телефону НОМЕР_1 за власної ініціативи зателефонував на мобільний номер телефону ОСОБА_9 НОМЕР_2 на месенджер «WhatsApp» та який діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, всупереч вимог ст. 68 Конституції України та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022№ 2102-ІХ, в частині заборони виїзду за кордон України особам призовного віку, висловив ОСОБА_9 наміри за свого особистого сприяння організувати незаконне переправлення його через державний кордон України, шляхом керівництва такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод, повідомивши при цьому детальний, покроковий механізм вчинення ним дії та заходів, пов`язаних із незаконним переправленням ОСОБА_9 через державний кордон на територію Придністровської Молдавської Республіки, а також зазначив суму коштів у розмірі 10 000 (десяти) тисяч Доларів США, яку ОСОБА_9 необхідно буде сплатити за послуги ОСОБА_10 .

У свою чергу, ОСОБА_9 розуміючи, що ОСОБА_8 пропонує йому виїхати за межі України без наявності на те законних підстав, всупереч вище зазначених нормативних актів, якими на період дії воєнного стану в Україні громадянам чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які підлягають мобілізації або є особами призовного віку, виїзд за межі України заборонено, усвідомлюючи, що дії ОСОБА_8 , пов`язані із організацією переправлення через державний кордону України, є незаконними, оскільки переправлення відбувається поза пунктами пропуску державного кордону на виїзд, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Надалі, ОСОБА_9 надав свою добровільну згоду на залучення до конфіденційного співробітництва у кримінальному провадженні, після чого діяв під контролем працівників правоохоронних органів, з метою перевірки дійсності намірів ОСОБА_8 , спрямованих на вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому, ОСОБА_8 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, всупереч вимог ст. 68 Конституції України та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в частині заборони виїзду за кордон України особам призовного віку, в період часу з 20.07.2024 по 28.09.2024, використовуючи належний йому номер телефону НОМЕР_1 у ході неодноразових телефонних розмов із ОСОБА_9 (номер телефону НОМЕР_2 ), якого залучено до конфіденційного співробітництва, запевнив останнього, що користуючись своїми зв`язками та наявними можливостями, зможе гарантовано організувати безперешкодне, незаконне переправлення через державний кордон України в Придністровську Молдавську Республіку за грошову винагороду в сумі 10 000 (десять) тисяч Доларів США, які потрібно буде передати ОСОБА_8 перед переправленням через державний кордон України.

З метою виконання вказаного протиправного механізму, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів 07.09.2024 (точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) за допомогою засобів мобільного зв`язку через застосунок «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_9 та під час їхньої розмови повідомив про те, що йому необхідно відправити завдаток в сумі еквівалентній 100 доларів США, а саме направити грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_3 «АТ ПУМБ» () МФО банку ( 334851 ), яка йому належить за бронювання місця та подальшого його переправлення через державний кордон України поміж офіційних пропускних пунктів.

На виконання вказівок ОСОБА_8 , ОСОБА_9 10.09.2024 об 16 год. 33 хв. діючи під контролем, перебуваючи за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Паркова, буд. 91 через термінал «Ibox», здійснив грошовий переказ грошових коштів в сумі 4200 грн (сума еквівалентна 100 доларам США) на номер банківської картки № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_8 .

У подальшому, 20.09.2024 (точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_9 , за допомогою засобів мобільного зв`язку через застосунок «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_8 та під час їхньої розмови повідомив про те, що приїде в м. Олександрію до 28.09.2024 року на зустріч із ним для детального обговорення плану поїздки до кордону України з Придністровською Молдавською Республікою та подальшого переправлення через державний кордон України поміж офіційних пропускних пунктів.

В свою чергу ОСОБА_8 , за допомогою засобів мобільного зв`язку через застосунок «WhatsApp» під час розмови з ОСОБА_9 повідомив про те, що йому необхідно відправити грошові кошти, сума якої еквівалентна 60 доларів США, а саме направити грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_3 «АТ ПУМБ» () МФО банку ( 334851 ), яка йому належить за оформлення документів (штампу, який ставиться в закордонному паспорті) для незаконного перетину Державного кордону України поміж офіційних пропускних пунктів.

На виконання вказівок ОСОБА_8 , ОСОБА_9 24.09.2024 об 17 год. 46 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 через термінал, здійснив грошовий переказ грошових коштів в сумі 2500 грн. на номер банківської картки № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_8 .

Надалі, 28.09.2024 об 11 годині 41 хвилину, ОСОБА_9 діючи під контролем, зайшов в приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » що за адресою: АДРЕСА_4 , для того, щоб зустрітися з ОСОБА_8 та детально обговорити умови незаконного перетину Державного кордону України.

Об 12 год. 08 хв. ОСОБА_8 , підійшовши до заздалегідь обговореного місця зустрічі з ОСОБА_9 , присів за столик вказаного кафе, де сидів ОСОБА_9 , де в останніх відбулась розмова під час якої ОСОБА_8 обумовив маршрут перетину державного кордону України, які межують з Придністровською Молдавською Республікою.

Після надання відповідних вказівок щодо перетину кордону на вимогу ОСОБА_8 . ОСОБА_9 близько 12 години 44 хвилин, знаходячись за столиком кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» передав йому заздалегідь ідентифіковані імітаційні засоби у вигляді купюр номіналом 100 доларів США у кількості 5 шт., загальною сумою 500 (п`ятсот) та грошові кошти в сумі 100 доларів, загальною сумою 600 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ станом на 28.09.2024 становило 24 725, 1 (двадцять чотири тисячі сімсот двадцять п`ять гривень 10 копійок) в якості передплати за організацію та незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України поза межами пунктів пропуску на виїзд до Придністровської Молдавської Республіки.

Після отримання вищевказаних грошових коштів за дії пов`язані із незаконним переправленням ОСОБА_9 через державний кордон, дії ОСОБА_8 викрито на місці співробітниками правоохоронних органів у зв`язку з чим, останнього 28.09.2024 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинених із корисливих мотивів, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

28.09.2024 складено та вручено ОСОБА_8 письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_9 від 01.08.2024 про вчинення кримінального правопорушення; рапортами оперативних підрозділів; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 05.08.2024, 16.09.2024, 24.09.2024, який показав, що ОСОБА_8 запропонував йому за 10000 доларів США перетнути державний кордон України з Придністровською Молдавською Республікою, та в подальшому з цією метою вживав активних заходів щодо реалізації переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України поза пунктами пропуску на виїзд з Придністровською Молдавською Республікою; протоколом огляду від 08.08.2024, згідно якого було прослухано та складено стенограму аудіо файлу записаного 27.07.2024 року телефонної розмови абонентського номеру НОМЕР_5 , яким користується свідок ОСОБА_9 з абонентським номером НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_8 . протоколом огляду від 10.09.2024, згідно якого оглянуто грошові кошти в сумі 4200 (чотири тисячі двісті) гривень, які необхідні для завдатку щодо переправлення останнього через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки. протоколом огляду від 16.09.2024, згідно якого оглянуто мобільний телефон свідка ОСОБА_9 , а саме листування в застосунку «WhatsApp» між свідком ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , де міститься мова, щодо відправки завдатку еквівалентного 100 доларам США на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_8 ; протоколом про результати контролю за вчинення злочину від 10.09.2024, згідно якого зафіксована розмова та відеозапис направлення задатку в сумі 4200 грн., через термінал «Ibox» свідком ОСОБА_9 на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_8 , щодо переправлення останнього через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки за грошову винагороду у сумі 10000 доларів США; постановою від 16.09.2024 про використання заздалегідь ідентифікованих засобів під час проведення НСРД; протоколом огляду від 17.09.2024, згідно якого оглянуті імітаційні грошові кошти в сумі 10000 доларів США купюрами по 100 доларів США у кількості 100 штук, залучені до провадження як ідентифіковані засоби; протоколом огляду предмету від 16.09.2024, згідно якого оглянуто паперову квитанцію датовану 10.09.2024, щодо перерахування грошових коштів (завдатку) в сумі 4200 грн., на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_8 постановою про визнання речових доказів від 17.09.2024 року - квитанції щодо перерахування грошових коштів (завдатку) в сумі 4200 грн., на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_8 ; постановою про уточнення анкетних даних від 20.09.2024; протоколом огляду від 24.09.2024, згідно якого оглянуто грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, які необхідні для оформлення документів, щодо переправлення останнього через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки; протоколом огляду предмету від 25.09.2024, згідно якого оглянуто паперову квитанцію до платіжної інструкції, яка датована 24.09.2024, щодо перерахування грошових коштів в сумі 2500 грн., на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_8 , за оформлення документів, щодо переправлення останнього через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки. постановою про визнання речових доказів від 25.09.2024 року - квитанції щодо перерахування грошових коштів в сумі 2500 грн., на банківську картку № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_8 , за оформлення документів, щодо переправлення останнього через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 28.09.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, колегія суддів вважає, що наявна обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння ЄСПЛ.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомістю наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.

При обрані ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може здійснити хоча б одну з дій, передбачених ст. 177 КПК України, та на які вказує слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення підозрюваному покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ніж тримання під вартою.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України.

Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника щодо непомірності визначеного розміру застави колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В пункті 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Разом з тим, із статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її третього пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06.11.2007, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangourasv. Spain).

З огляду на наведене, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

На думку апеляційного суду, при визначенні розміру застави, слідчим суддею дотримано вимоги, встановлені ст.ст. 177, 178, 182 КПК України, та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 та визначено заставу у розмірі 242240 гривень, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді