Справа № 602/841/24
Провадження № 1-кп/602/102/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2024 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000177 від 01.08.2024, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Москалівка, Лановецького району, Тернопільської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, вдівця, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 04.12.2023, яка набрала законної сили 14.12.2023, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В подальшому ОСОБА_4 , будучи повідомленим про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.

Так, 31.07.2024 близько 10 год 30 хв ОСОБА_4 керував транспортним засобом - автомобілем марки FIAT DOBLO, номерний знак НОМЕР_1 та рухався по вулиці Бойчука в м. Ланівці Кременецького району Тернопільської області, де на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію України» був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України - як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Разом з обвинувальним актом до суду було подано угоду про визнання винуватості, укладену 02 вересня 2024 року між прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000177 від 01.08.2024, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_4 з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 , з іншої сторони, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури, укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Крім того, згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України. Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

При цьому ОСОБА_4 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений зазначив, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом під час судового засідання з`ясовано, що права, які передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 та цілком йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, а тому укладення угоди між прокурором та підозрюваним, з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 469 КПК України і за своїм змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, в судовому засіданні суд встановив, що угода про визнання винуватості, укладена 02 вересня 2024 року, відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, внаслідок кримінального правопорушення шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та не заподіяна правам та інтересам окремих осіб, у кримінальному провадженні не беруть участі потерпілі.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При затвердженні угоди про визнання винуватості суд, відповідно до вимог ст. 65, 66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу винного.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно із укладеною угодою, є повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння органу досудового розслідування розкриттю кримінального правопорушення та суду у встановленні істини у справі.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів, необхідно вирішити в порядку визначеному ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 468, 469, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України, ст. 12, 65-67, 382 КК України суд,-

у х в а л и в:

Затвердити укладену 02 вересня 2024 року між прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази у справі, а саме: диск, на якому збережено відео, що знаходиться при матеріалах даного кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Даний вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1