Справа № 346/4767/24
Провадження № 1-в/346/419/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_1 про пом`якшення покарання, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2024 року засуджений ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про в якій просить суд переглянути кримінальну справу за ч. 4 ст. 185 КК України та скасувати призначену міру покарання 5 років позбавлення волі. Вказує, що 09.08.2024 року набрав законної сили Закон № 11068 щодо декриміналізації крадіжки. Згідно зі ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує протиправну дію та пом`якшує відповідальність або іншим чином покращує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто: поширюється на осіб, які вчинили відповідні дії до набрання таким законом чинності, а також на осіб, які відбувають покарання. Тому, просить згідно з ст. 4, ст. 5, ст. 74 КК України, та Закону № 11068, про декриміналізацію крадіжки, скасувати назначену міру покарання, передбачену ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_1 заперечила.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, надані в обґрунтування заяви, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_1 , відбуває покарання у ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2024 року у справі № 607/13305/23.

Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_1 визнаний виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 125, ст. 390-1, ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин; за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин; за ст. 390-1 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1 за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 1, 2 ст. 125, ст. 390-1, ч. 4 ст. 185 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.04.2024 року, більш суворим, що призначене за даним вироком, остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, у строк призначеного судом остаточного покарання, зараховано частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.04.2024 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_1 зараховано строк попереднього ув`язнення останнього з 20 год. 00 хв. 04 грудня 2023 року по 13 березня 2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 19 липня 2024 року.

Згідно вироку ОСОБА_1 засуджений в тому числі за фактами вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки) в умовах воєнного стану: 06.10.2023 року велосипеда у потерпілої ОСОБА_2 вартістю 6749,10 грн. та 04.12.2023 року мобільного телефона у потерпілого ОСОБА_3 вартістю 1816,63 грн. Вказані епізоди злочинної діяльності судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України та за ними засудженому ОСОБА_1 було призначено покарання у виді пяти років позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на жовтень - грудень 2023 року два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, тобто 100 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи становили 2684 грн.

Частина перша статті 5 КК України встановлює правило за яким закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був засуджений за епізоди крадіжки на загальну суму, що перевищувала два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, що діяли в жовтні - грудні 2023 року, то відповідальність за вчинене ним діяння не підпадає під дію статті 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна. Декриміналізація окремого епізоду не може вплинути на кваліфікацію дій засудженого за ч. 4 ст. 185 КК України та міру призначеного йому покарання.

У зв`язку з цим, суд приходить до переконання, що визначених законом підстав для звільнення його від відбування покарання або помякшення покарання немає, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_1 про звільнення від покарання чи пом`якшення покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_4