Справа № 177/1074/24
Провадження № 1-кп/177/146/24
У Х В А Л А

Іменем України

25.11.2024 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0001137 від 07.06.2023 за ч. 4 ст. 187 КК України щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Криворізьким районним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

До суду 12.11.2024 від прокурора в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_6 , надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , яке обґрунтовано тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , який застосовано до останнього під час досудового розслідування та неодноразово продовжувався під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, спливає, однак розгляд справи завершити неможливо: не допитані свідки, обвинувачений, не досліджено матеріали кримінального провадження. Водночас, ризики, які існували на момент застосування вказаного запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати, а саме, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому є підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримала, із підстав, наведених у ньому та просив задовольнити.

Потерпілі та їх представник до суду не з`явилися, надали клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності. Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили задовольнити.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 щодо продовження строку дії запобіжного заходу заперечував, посилаючись на те, що наявність ризиків є необґрунтованою. Докази вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України, відсутні. ОСОБА_2 не мав та не має жодного наміру ухилятися від суду. Вважав за доцільне застосувати альтернативний запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде цілком достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_2 повністю підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_2 , згідно з ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2023, який неодноразово продовжувався Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, спливає 29.11.2024, однак з об`єктивних причин не є можливим проведення судового засідання та його завершення до вказаної дати.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про запобіжний захід, окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує стадію судового розгляду, дані про особу обвинуваченого; тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому наявні ризики, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд зауважує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, судовий розгляд розпочався але не може бути закінчений із об`єктивних причин, недопитані свідки, не досліджено письмові матеріали кримінального провадження.

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років, із конфіскацією майна.

При цьому, суд зважає, що тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте, як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001).

Сам по собі факт наявності місця проживання та сім`ї, не є самостійною підставою для не обрання запобіжного заходу та не є стримуючими факторами для запобігання ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, встановлені в судовому засіданні обставини свідчить про доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які б перешкоджали продовженню строків тримання під вартою обвинуваченого, судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора пропродовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001137 від 07.06.2023 за ч. 4 ст. 187 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23.01.2025 включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на менш суворий, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1