Справа № 346/5536/24
Провадження № 1-в/346/544/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, громадянина України, судимого 10.07.2023 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; засудженого 27.09.2023 року вказаним судом за ч.4 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ст.69 КК України, на підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки,-

в с т а н о в и в :

в клопотанні вказано, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вказаними вироками в ДУ Коломийська виправна колонія №41 . 09.08.2024 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП. Зокрема, положеннями ч.1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону від 18.07.2024 року передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а ч. 2 ст. 51 КУпАП установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зі змісту вироків Івано-Франківського міського суду вбачається, що кримінальні правопорушення ОСОБА_5 вчинив в період з 12.01.2023 року по 24.05.2023 року. Станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 грн., а 50% від його розміру 1 342 грн. Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX , на момент вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2 684 грн. (1 342*2=2 684). Враховуючи, що вартість таємного викраденого ОСОБА_5 майна була меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, то на підставі ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України, повторне викрадення майна, вчиненого в умовах воєнного стану, підлягає виключенню як таке, що не підлягає під кримінально каране діяння. Тому захисник ОСОБА_4 просить звільнити засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь.

Захисник в судове засідання не з`явився, 22.10.2024 року електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій подане клопотання підтримує, просить його розгляд здійснювати у відсутності захисника.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 22.10.2024 року на електронну адресу суду надійшла письмова заява ОСОБА_5 , в якій він просить клопотання його захисника розглядати у його відсутності.

Представник адміністрації колонії в судове засідання також не з`явився, електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій просить клопотання щодо засудженого ОСОБА_5 розглядати у його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти розгляду вказаного клопотання у відсутності зазначених учасників, а також вважає, що наявні підстави для його задоволення, оскільки сума крадіжки за кожним із епізодів не підпадає під кримінальне правопорушення, незважаючи на те, що загальний розмір викраденого перевищує прожитковий мінімум.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши пояснення прокурора, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.07.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; строк відбуття покарання рахувати з часу затримання; розмір спричиненої майнової шкоди (вартість викраденого) за вказаним вироком визначена в загальній сумі 3 289,44 грн. (за епізодами від 12.01.2023 року в сумі 341,61 грн., 14.01.2023 року 355,32 грн., 15.01.2023 року 443,88 грн., 21.01.2023 року 338,46 грн., 22.01.2023 року 682,52 грн., 23.01.2023 року 481,62 грн., 24.01.2023 року 643,48 грн., що дорівнює 3 286,89 грн. (арк. особ. справи № 18-22)).

Судом також встановлено, що вироком вказаного суду від 27.09.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Івано-Франківського міського суду від 10.07.2023 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначене у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке він відбуває в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)»; строк відбуття покарання рахувати з 19.06.2023 року, з моменту затримання; розмір спричиненої майнової шкоди (вартість викраденого) за вказаним вироком становить в загальній сумі 1 394,07 грн. (за епізодами 08.05.2023 року в сумі 284 грн., 14.05.2023 року 291,90 грн., 24.05.2023 року 818,17 грн. (арк. особ. справи № 28-32)).

Згідно з п. 13 ч. 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року становив 2 684 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (у 2023 році) ОСОБА_5 діяння, за яке він засуджений вищевказаними вироками суду від 10.07.2023 року та 27.09.2023 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2 684 грн. (1 342*2=2 684).

Водночас, вартість викраденого майна, що встановлена вищевказаним вироком суду від 10.07.2023 року, становила 3 286,89 грн., а вироком від 27.09.2023 року - 1 394,07 грн.

При цьому судом встановлено, що вироком Івано-Франківського міського суду від 27.09.2023 року ОСОБА_5 призначено остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Івано-Франківського міського суду від 10.07.2023 року (вартість викраденого майна згідно з яким становила в загальному розмірі 3 286,89 грн.), більш суворим покаранням за цим вироком.

Суд також звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення на стадії виконання питання про приведення вироку суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене, та з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком суду від 10.07.2023 року, а також те, що криміналізація окремого епізоду не може вплинути на кваліфікацію дій засудженого за ч. 4 ст. 185 КК України та міру призначеного йому покарання, що виключає можливість вирішення судом питання про звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити. Суд звертає увагу, що засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення. А всі діяння, винним у вчиненні яких визнаний ОСОБА_5 за вироком від 10.07.2023 року, вчинені ним з єдиним умислом, шляхом аналогічних діянь впродовж певного періоду часу та відносно одного і того ж потерпілого.

На пiдставi Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 27.09.2023 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.4 ст. 185 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 23.10.2024 року о 08:50 год.

Головуючий суддя : ОСОБА_1