Справа № 545/3757/24
Провадження № 1-в/545/532/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 Полтавський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)», про приведення вироку суду до вимог діючого законодавства у відповідності ч. 2, 3 ст. 74 КК України,

встановив:

ДУ «Божковська виправна колонія (№ 16)» звернулася до суду з поданням про приведення вироку суду до вимог діючого законодавства у відповідності ч. 2, 3 ст. 74 КК України, вказавши, що ОСОБА_3 на даний час відбуває кримінальне покарання в місцях позбавлення волі за вироками судів, один з яких засуджений за діяння караність яких законом усунута.

Подання вмотивоване тим, що 09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до цього Закону внесено зміни до ст. 51 КУпАП внаслідок чого змінюється розмежування адміністративного та кримінального правопорушення проти власності. Так, у відповідності до вказаного закону не являється кримінальним злочином дрібна крадіжка, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відтак, з метою вирішення питання правильності виконання вироку, просять суд звільнити ОСОБА_3 від призначеного вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 07.03.2024 покарання за діяння, караність якого законом усунена.

Від засудженого та представника установи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 07.03.2024, ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за вказаним вироком та вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02.11.2023 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Початок строку покарання 02.11.2023. Кінець строку покарання 02.01.2029.

Завдана матеріальна шкода за даним вироком становить 2450 грн.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУаАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2023 року становив 2684 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненого у 2023 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 грн.

Згідно з вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 07.03.2024, ОСОБА_3 викрав майно у сумі 2450 грн., що станом на день вчинення крадіжки менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2023 року, тобто 2684 грн.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_3 вчинив дрібну крадіжку, за що передбачена відповідальність ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч.2, 3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові слідства провадяться законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямих дій. відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або тим самим покращує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідальні дії до набрання таким чином. законом чинності, в тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 ст.5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому положення Закону України від 18 липня 2024 року №3886- IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деякі інші закони України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 є більш сприятливим для осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності за діяння, які вони вчинили до набрання чинності цим Законом виключно.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21(провадження№51-2555кмо24), де вказав, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клоптання в межах заявлених вимог та звільнення засудженого від призначеного судом покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 07.03.2024 відповідно до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

Оскільки ОСОБА_3 звільнений від відбуття покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 07.03.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, тому відсутні підстави для застосування у вироку ч. 4 ст. 70 КК України.

З цих підстав, суд вважає, що ОСОБА_3 потрібно вважати засудженим за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02.11.2023 за ч. 4 ст. 185, ст.71, ст. 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.5, 74 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів»,

у х в а л и в :

Подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)», про приведення вироку суду до вимог діючого законодавства у відповідності ч. 2, 3 ст. 74 КК України - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 07.03.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці - у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02.11.2023 за ч. 4 ст. 185, ст.71, ст. 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1