Справа № 159/2281/24 Провадження №11-кп/802/425/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 квітня 2024 року щодо останнього,

В С Т А Н О В И В

Вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 15.06.2023 ОСОБА_8 засуджено за ч.4 ст.402 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 62 КК України замінено покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 2 роки. Строк покарання рахується з 28.12.2022.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначеного вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 15.06.2023

Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, дві третини відбутого строку покарання для ОСОБА_8 є 1 рік 4 місяці, однак на час розгляду клопотання засуджений відбув покарання строком 1 рік 3 місяці 19 днів.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні. Апелянт вказує, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що він став на шлях виправлення. Зазначає про погіршення стану здоров`я, у зв`язку із отриманою травмою.

Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали та виклав доводи апеляційної скарги, міркування засудженого та захисника, які, кожен зокрема, просили задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого частиною третьою цієї статті відповідної частини строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

У відповідності до ч. 2 ст. 130 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Вказаних вище вимог суд першої інстанції дотримався та надав належну правову оцінку встановленим обставинам провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 на час розгляду клопотання відбув покарання строком 1 рік 3 місяці 19 днів, що відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України унеможливлювало умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання.

Вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 15.06.2023 ОСОБА_8 засуджено за ч.4 ст.402 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк - 2 роки. На підставі ст. 62 КК України замінено покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 2 роки.

Початок строку відбуття покарання визначено рахувати 28.12.2022.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Однак, на час розгляду справи ОСОБА_8 не відбув двох третин строку покарання, тому підстав для скасування рішення суду не вбачається.

За таких обставин, суд залишає ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 квітня 2024 року щодо останнього без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді