Справа № 495/6802/24
№ провадження 1-кс/495/1580/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 , поданого в рамках кримінального провадження №0001039 від 14.07.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24.07.2024 слідчий відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням в рамках кримінального провадження №0001039 від 14.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 .

1. - Виклад обставин, зазначених в клопотанні.

13 липня 2024 року приблизно о 19 годині 00 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «ROVER» моделі «RG», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіки Німеччини), рухаючись по ґрунтовій дорозі (другорядній дорозі), яка веде до автодороги «Вилкове Спаське» (Т1628 головна дорога), наблизився до ділянки вказаної дороги на місцевості від початку 9 км + 100 м, де розпочинаючи свій рух з другорядної дороги проявив неуважність, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, чим порушив вимоги п. 1.5, п. 2.3 б) 2.9 а) Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001).

Крім цього, водій ОСОБА_4 , проявляючи злочинну самовпевненість та діючи в порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», а саме не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався головною дорогою автомобілю марки «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим допустив зіткнення лівої правої бокової частини керованого ним автомобіля з передньою частиною автомобіля марки «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по смузі руху в напрямку с. Спаське автодороги «Вилкове - Спаське», зліва направо відносно напрямку руху автомобіля марки «ROVER» моделі «RG», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіки Німеччини).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ROVER» моделі «RG», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіки Німеччини) - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки в типовому місці та пасажир автомобіля марки «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого косого перелому середньої нижньої третини лівої плечової кістки.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення пасажирам транспортних засобів середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

15.07.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При обранні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_4 : 1) може переховуватись від органів досудового розслідування та суду залишивши межі країни, крім того скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких; 2) за місцем мешкання характеризується позитивно; 3) не має міцних соціальних зв`язків за місцем постійного проживання; 4) може вчинити інше кримінальне правопорушення 4) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спроб вчинити інше кримінальне правопорушення

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручі до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, вважаю доцільним застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати місце свого проживання цілодобово.

2. - Позиції сторін.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення не оспорював, просив застосувати домашній арешт із забороною залишати житло у період часу з 22-00 год. по 05-00 год.

3. - Мотивація суду.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.

В рамках кримінального провадження №0001039 15.07.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.1 ст. 286-1 КК України.

3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п.2 ч.1 ст.194 КПК України), а саме ризик:

- переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки особа підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину, тому є підстави вважати, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування; підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця роботи;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни показів свідків на свою користь, що у свою чергу ускладнить проведення досудового розслідування у розумні строки та об`єктивного установлення усіх обставин скоєного злочину;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Прокурор в засіданні підтримав викладені у клопотанні ризики.

Оцінюючи питання щодо ризиків, зазначених у клопотанні, слідчий суддя з урахуванням позиції ЄСПЛ зазначає,що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені заявлений ризик переховування та можливість впливати на свідків.

3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У клопотанні слідчим зазначено, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень. У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтовуючи необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного прокурором доведена доцільність застосування домашнього арешту, проте заборона залишати місце проживання у цілодобово не обґрунтована належним чином. Органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування відносно підозрюваного домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286-1 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 , поданого в рамках кримінального провадження №0001039 від 14.07.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 із забороною йому залишати місце свого проживання у період часу з 22:00 години до 05:00 години в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.09.2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження або суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Білгород-Дністровський РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1