Справа № 565/2167/24
Провадження № 1-кп/565/193/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000386 від 18 вересня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , в період часу з 18 травня 2024 року до 17 вересня 2024 року усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, маючи умисел на заподіяння психологічних та фізичних страждань, діючи систематично, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив відносно особи, з якою перебував у сімейних відносинах, в розумінні п.3 ч.1 ст.1, ч.4 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - співмешканки ОСОБА_6 , домашнє насильство, що призвело до її фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя, побоювання за власну безпеку та до негативних переживань.

Відповідно до п.Ь) статті 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Відповідно до ст.3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; кожна людина має право на особисту недоторканість; кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильствуспрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків.

Так, всупереч вищевказаним вимогам, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, зокрема, постановами Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 липня 2024 року у справах №565/1055/24, №565/1056/24, №565/1057/24, №565/1058/24, постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 серпня 2024 року у справі №565/1610/24 та постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2024 року у справі №565/1667/24 за вчинення домашнього насильства відносно колишньої співмешканки ОСОБА_6 , з якою перебував у сімейних стосунках (у розумінні п.3. ч.1. ст.1, п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 17 вересня 2024 року приблизно о 18 год. 30 хв., перебуваючи на прилеглій території до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно останньої, а саме переслідував її, словесно погрожував фізичною розправою, словесно ображав, таким чином принижував людську честь та гідність, спричинивши потерпілій психологічні страждання, а також призвів до погіршення якості її життя.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

27 вересня 2024 року між прокурором Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , на підставі статтей 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України. ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, зобов`язався визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин, із застосуванням обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України.

ОСОБА_4 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, надав згоду на призначення узгодженого покарання.

Прокурором надано заяву потерпілої ОСОБА_6 у якій вона зазначила, що ніяких претензій майнового, морального чи матеріального характеру до ОСОБА_4 не має та в подальшому мати не буде, підтримує зібрані під час досудового розслідування матеріали, надає згоду на укладення угоди про визнання винуватості, не заперечує щодо призначення узгодженого прокурором та підозрюваним покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, судом враховано наступні обставини.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, вказала, що не заперечує щодо призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами угоди покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні просив затвердити угоду, вказав, що з його боку угода була укладена добровільно. Зазначив, що насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. ОСОБА_4 повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, розуміє характер пред`явленого обвинувачення та погоджується з його формулюванням, вказав, що здатен виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене в ній покарання.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком інших обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Враховуючи наведене вище, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.

Судом не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в її затвердженні.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 вересня 2024 року між прокурором Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Відповідно до ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок згідно з п.5 ч.1 ст.91-1 КК України:

- пройти програму для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Контроль за виконанням обмежувального заходу - програми для кривдників, застосованої до ОСОБА_4 покласти на Вараську міську раду Рівненської області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України.

Речові докази: аркуші з рукописним текстом сумнівного змісту, що стосується потерпілої, які поміщені у паперовий конверт Національна поліція України - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1