Номер провадження:1-кп/521/825/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

при розгляді у відкритому судовому засідання, в приміщенні суду, кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 05.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження захисником ОСОБА_5 було подане клопотання про скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2020 у справі №947/17616/20/19 провадження №1-кс/947/9472/20, на майно, а саме на автомобіль марки «Nissan micra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 , оскільки арешт накладено необґрунтовано та подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Обґрунтовуючи клопотання, захисник зазначає, що ОСОБА_4 є інвалідом 3 групи (безстроково), та має на утриманні неповнолітнього й для зручного, комфортного й швидкого переміщення містом потребує й ініціює невідкладне повернення у власне володіння арештованого транспортного засобу.

Належний на праві власності ОСОБА_4 арештований автомобіль не був знаряддям можливого вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі його слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не виступає об`єктом будь-яких кримінально протиправних дій й не набутий кримінально протиправним шляхом й не визнавався речовим доказом.

Таким чином зазначені слідчим в клопотанні підстави необґрунтовані, а інших підстав арешту чи утримання автомобіля марки «Nissan micra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на спеціалізованому штрафмайданчику тимчасового затриманого транспорту не вбачається.

Захисник ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, та просив його задовольнити та скасувати арешт.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_4 підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити.

Розглянувши клопотання та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2020 у справі №947/17616/20 провадження №1-кс/947/9472/20, накладено арешт на транспортний засіб «Nissan micra» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з мотивувальної частини вказаної ухвали, при арешті майна, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, передбаченим ч. ч. 5, 11 ст. 170 КПК України, в цілях забезпечення можливої подальшої конфіскації майна, як виду додаткового покарання.

Також судом встановлено, що вказаний автомобіль, перебуває у власності обвинуваченої, що включає можливість накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Отже, арешт було накладено обґрунтовано слідчим суддею, однак, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна частково, відпали.

При розгляді зазначеного клопотання суд також враховує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майно повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73 Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства, п. 50, Series AN 98)...»

Враховуючи, що станом на день розгляду клопотання, зазначений транспортний засіб не є знаряддям злочину та не визнаний речовим доказом по даній справі, суд вважає можливим повернути зазначений транспортний засіб обвинуваченої у користування, без надання права на його відчуження.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 350, 371, 372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту, - задовольнити частково.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Nissan micra» реєстраційний номер НОМЕР_1 ., накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2020 року в частині заборони права користування ним.

Зобов`язати адміністрацію (начальника, який має у користуванні мобільний телефон № НОМЕР_2 ) спеціалізованого штрафмайданчику тимчасового затримання автомобілів та мототранспорта № 6 ГУНП в Одеській області, розташованого на території Малиновського району м. Одеси («6-й км. Овідіопольської дороги» поблизу торговельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по вул. Аеропортівська, 29-а, к. 3) , безоплатно повернути автомобіль марки Nissan micra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , його власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1