ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 175/4023/21

провадження № 51-7664км23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу цивільних позивачів ОСОБА_6 та директора ТОВ «Карго Трансфер» - ОСОБА_7 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного основного покарання з встановленням іспитового строку 2 роки і покладено ряд обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ПП «Транс Логістик», третя особа ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ПП «Транс Логістик» на користь ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 19 322 гривні 13 копійок - на лікування, 954 гривні 63 копійки - на посилене харчування.

Стягнуто з ПП «Транс Логістик» на користь ОСОБА_9 моральну шкоду, завдану внаслідок дій працівника цивільного відповідача, у розмірі 80 000 гривень.

Стягнуто з ПП «Транс Логістик» на користь ОСОБА_9 упущену вигоду у зв`язку із втратою середнього заробітку в розмірі 32 681 гривня.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_10 , ТОВ «Карго Трансфер», ОСОБА_19 в особі представника ОСОБА_7 до ПП «Транс Логістик», ОСОБА_8 , ПАТ «Українська акціонерна Страхова Компанія АСКА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ПП «Транс Логістик» на користь ОСОБА_10 кошти в сумі 19 758 гривень 97 копійок в якості різниці між розміром завданої шкоди та розміром страхового відшкодування щодо пошкодженого від дорожньо-транспортної пригоди майна та моральну шкоду в сумі 15 000 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Вирішені питання про долю речових доказів і процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 23 липня 2021 року, приблизно о 01:00, керуючи технічно справним автопоїздом «Skania P360», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Kogel», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись зі швидкістю приблизно 60 км/год по автодорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», що проходить по території Дніпровського району Дніпропетровської області з боку м. Дніпро в напрямку м. Запоріжжя, в районі 429 км+200 м, проявляючи самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху та маючи можливість об`єктивно виявити припарковані у попутному напрямку вантажний фургон-рефрижератор «Mercedes-Benz 1824», д.н.з. НОМЕР_3 , і позаду нього автомобіль «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_4 , завчасно не вжив усіх можливих дій для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, унаслідок чого здійснив зіткнення передньою правою частиною свого автопоїзду із задньою лівою частиною автомобіля «Skoda Octavia» та задньою лівою частиною вантажного автомобіля «Mercedes-Benz 1824».

Унаслідок порушення ОСОБА_8 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої водій автомобіля «Mercedes-Benz 1824» ОСОБА_11 загинув на місці пригоди, а пасажир автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року вирок місцевого суду залишено без змін.

Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі цивільні позивачі ОСОБА_6 та директор ТОВ «Карго Трансфер» - ОСОБА_7 , зазначаючи про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просять скасувати оскаржувані судові рішення в частині вирішення цивільного позову та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Вказують, що висновок місцевого суду про розмір майнової шкоди, завданої автомобілю що належить ОСОБА_6 («Mercedes-Benz 1824»), ґрунтується на недопустимих та неналежних доказах. Так, суд безпідставно не взяв до уваги висновок експерта автотоварознавця № 8817 від 19 листопада 2021 року, натомість безпідставно послався на недопустимі звіти №070/252 від 03 жовтня 2022 року та №138-22_SOS_63 від 17 жовтня 2022 року.

Крім цього, на переконання цивільних позивачів, суд дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення упущеної вигоди, оскільки пред`явлені фактичні дані свідчать про те, що вантажний фургон-рефрижератор «Mercedes-Benz 1824» до ДТП використовувався у комерційних цілях і на час ремонту підприємство не мало змоги його експлуатувати.

В свою чергу, апеляційний суд на вказані порушення належної уваги не звернув, безпідставно погодився із висновками, що викладені у вироку, та постановив рішення, яке не відповідає вимогам статей 370 і 419 КПК України.

На касаційну скаргу цивільних позивачів, представник ПП « Транс Логістик »подав письмові заперечення, в яких указують на безпідставність викладених у ній доводів та законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень.

Позиції інших учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала вимоги касаційної скарги в частині, що стосується вирішення цивільного позову ОСОБА_6 .

Мотиви Суду

Ухвала апеляційного суду - це рішення суду вищого рівня стосовно законності, обґрунтованості та вмотивованості рішення суду першої інстанції, що перевіряється в апеляційному порядку, і повинна відповідати вимогам статей 370, 419 КПК України.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_13 , ТОВ «Карго Трансфер», Трефон Зигмунт до ПП «Транс Логістик», ОСОБА_8 , ПАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» суди першої та апеляційної інстанцій наведених вимог закону повною мірою не дотримались.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок ДТП, винуватцем якого визнано ОСОБА_8 , було пошкоджено «Mercedes-Benz 1824», д.н.з. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_14 .

У своєму цивільному позиві ОСОБА_10 обґрунтовувала розмір завданої їй майнової шкоди, посилаючись на висновок № 8817 експертного дослідження автотоварознавця від 19 листопада 2021 року, в якому вказувалась сума у розмірі 294 393 гривні 07 копійок.

Публічне акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сплатило ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) страхове відшкодування у розмірі 129 000 гривень. Різниця у 164 393 гривні 07 копійок, на переконання позивача, підлягала стягненню із ПП «Транс Логістик».

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, місцевий суд прийшов до переконання, що наданий позивачем висновок № 8817 не можна брати до уваги, оскільки він зроблений на замовлення не власника транспортного засобу, а іншої особи ( ОСОБА_7 ), що суперечить приписам ч. 3 ст. 102 ЦПК України.

Однак, такі висновки суду суперечать матеріалам кримінального провадження.

Так, на підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) подала до суду висновок № 8817 у вступній частині якого зазначено, що він виготовлений на замовлення ОСОБА_16 . При цьому, ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) надала суду дані про неодноразову зміну свого прізвища, у тому числі з ОСОБА_17 на ОСОБА_18 і в подальшому - на Картильову, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_16 .

Дослідивши ці фактичні дані, місцевий суд безпідставно вказав, що поданий цивільним позивачем висновок зроблений на замовлення іншої особи - ОСОБА_7 , а тому його не слід брати до уваги.

Вказана помилка місцевого суду призвела до передчасного визнання наданого позивачем доказу недопустимим і як результат неправильного вирішення цивільного позову в частині стягнення розміру майнової шкоди пошкодженого в ДТП автомобіля.

Переглядаючи рішення місцевого суду, апеляційний суд зосередився виключно на висновках, викладених у вироку, однак не звернув увагу на очевидні порушення, й, залишаючи апеляційну скаргу цивільного позивача без задоволення, проігнорував наведені у ній доводи, у тому числі й про недопустимість звітів №070/252 від 03 жовтня 2022 року та №138-22_SOS_63 від 17 жовтня 2022 року, що були пред`явлені відповідачем для спростування заявлених ОСОБА_10 вимог.

Таким чином, допущені судами попередніх інстанцій порушення є істотними, відповідно до положень ст. 412 КПК України, оскільки вони перешкодили ухвалити законні й обґрунтовані рішення, тому касаційні доводи про невідповідність оскаржуваних судових рішень вимогам статті 370 КПК України є прийнятними.

Суд касаційної інстанції не може виправити помилки, допущені судами при розгляді цивільного позову, оскільки, виходячи з положень ст.433 КПК України, не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржених судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_6 підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Що стосується доводів касаційної скарги про безпідставну відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення упущеної вигоди, то такі були предметом детальної перевірки суду апеляційної інстанції, який обґрунтовано визнав їх неспроможними.

Так, позивач в особі ТОВ «Карго Трансфер» просив солідарно стягнути із ПП «Транс Логістик» та обвинувачуваного ОСОБА_8 на свою користь матеріальну шкоду в сумі 368 226 гривень 84 копійки у вигляді упущеної вигоди в результаті пошкодження автомобіля, який використовувався в господарській діяльності.

Колегія суддів апеляційного суду вказала, що «Mercedes-Benz 1824», д.н.з. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_16 , перебував в оренді ТОВ «Карго Трансфер» без нотаріального посвідчення правочину, що робить такий договір нікчемним.

Крім цього, апеляційний суд вказав, що надані ТОВ «Карго Трансфер» копії актів здачі-прийняття робіт, копії банківської роздруківки та акту звірки не мають жодного посилання на договір перевезення № 3007 від 30 липня 2020 року, укладеного з ПрАТ «Криворізький міськмолокозавод №1», та залучення у зв`язку з цим для виконання вказаного договору перевезення саме автомобіля «Mercedes-Benz 1824», д.н.з. НОМЕР_6 , а позиція цивільного позивача базується на розрахунку можливого прибутку у разі використання автомобіля в майбутньому періоді, що є теоретичним припущенням, яке побудоване на можливих очікуваннях отримання певного доходу, не підтверджується жодними належними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати ТОВ «Карго Трансфер».

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до обґрунтованого переконання, що позовні вимоги ТОВ «Карго Трансфер» про стягнення упущеної вигоди не підлягають до задоволення.

Таким чином, спільна касаційна скарга цивільних позивачів ОСОБА_6 та директора ТОВ «Карго Трансфер» - ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення, а саме в частині вирішення питання про відшкодування майнової шкоди за пошкодження у наслідок ДТП автомобіля «Mercedes-Benz 1824», д.н.з. НОМЕР_3 , належного ОСОБА_10 .

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу цивільних позивачів ОСОБА_6 та директора ТОВ «Карго Трансфер» - ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову, а саме в частині вирішення питання про відшкодування майнової шкоди за пошкодження у наслідок ДТП автомобіля «Mercedes-Benz 1824», д.н.з. НОМЕР_3 , належного ОСОБА_6 ,скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В решті судові рішення залишити без зміни.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3