У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2024 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 листопада 2024 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або у разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановити підозрюваному розмір застави від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 .

Вказав, що зазначений слідчим у клопотанні ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином його не аргументований.

Апелянт вважає, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені.

Вказав, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має стійкі соціальні зв`язки.

Просить визначити підозрюваному заставу у межах п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки суд в ухвалі не визначив розмір застави щодо ОСОБА_7 .

Встановлені слідчим суддею обставини.

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000648 від 19.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

20.07.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

22.07.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.09.2024 включно.

16.09.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000648 продовжено до чотирьох місяців, до 20.11.2024 включно.

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилаючись у клопотанні на обґрунтованість підозри і на продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий вважав, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

До закінчення дії ухвали слідчого судді неможливо завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні, оскільки необхідно провести значний обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання отриманих доказів у ньому.

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжкого та нетяжкого злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

Слідчий суддя дійшов висновку про доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ризики, передбачені п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні слідчим та в ході судового засідання прокурором не конкретизовані, у зв`язку з чим є недоведеним.

Слідчий суддя застосував запобіжний захід щодо ОСОБА_7 без визначення розміру застави.

Саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам доведеним під час розгляду клопотання. На переконання слідчого судді, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування, не зможе запобігти встановленим ризикам, які не зменшилися та продовжують існувати.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Заяву про бажання брати участь в апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього матеріалами. Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

Питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшло своє підтвердження під час обрання йому та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, підтверджується долученими до клопотання матеріалами.

У матеріалах провадження відсутні дані, які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, то слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, які встановлені слідчим суддею під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та наголошує, що існування ризиків підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, за яке передбачено покарання на тривалий строк.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При цьому слідчий суддя врахував, що у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Також враховано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання. Проте, після ДТП підозрюваний не залишився на місці пригоди, не викликав працівників поліції, швидку медичну допомогу, не намагався надати першу медичну допомогу потерпілому, залишивши малолітнього потерпілого, зник з місця пригоди . Тобто, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також є обґрунтованим та продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 відомі свідки та потерпіла у даному кримінальному провадженні, які є мешканцями одного населеного пункту.

Крім того, слідчий суддя при прийнятті рішення врахував, що станом на дату розгляду клопотання, не проведено усі необхідні та можливі слідчі дії з метою отримання доказів.

Тому, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За такого, строк тримання підозрюваного під вартою слід продовжити. Саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам, доведеним під час розгляду клопотання.

На переконання колегії суддів, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам, які не зменшились та продовжують існувати.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя не визначив розмір застави. Всупереч доводам апелянта, колегія суддів наголошує, що прийняте рішення відповідає вимогам п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно яким слідчий суддя мав право не визначити заставу у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8