Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/908/24
Провадження № 1-кп/506/93/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2024селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання в селищі Окни у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 14.07.2024 року за №0000553 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Довжанка Красноокнянського району Одеської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, в шлюбі не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

сторони захисту

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

08 липня 2024 року в період з 15 г 00 х до 15.30 год у ОСОБА_3 у період дії воєнного стану , який у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб і Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 , затвердженим Верховною Радою України (Законом України №3684-IX від 08.05.2024 року) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб до 12.08.2024 року, яка перебувала поряд з банкоматом «Ощадбанку», розташованого по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів з рахунку ОСОБА_5 , банківська карта якої перебувала у неї.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 в цей же день та час, діючи з урахуванням сприятливої для неї обстановки, яка, на її переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення умисно, таємно, вставивши у банкомат банківську карту «Ощадбанку», видану ОСОБА_5 , виконуючи всі умови операційної системи, ввівши пін-код до картки, який їй був відомий , зняла з рахунку грошові кошти у сумі 11000 грн, які належали ОСОБА_5 , та викрала їх .

Викраденим розпорядилася на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю, щиросердно розкаялася, підтвердила вищевказані обставини, доповнивши, що ОСОБА_5 дала їй свою банківську картку та телефон, повідомила пін-код, щоб вона перевела грошові кошти з одного рахунку на інший. Вона побачила на рахунку ОСОБА_5 11000 грн та вирішила їх викрасти, а ОСОБА_6 вирішила сказати, що перевести гроші з рахунку на рахунок не вдалося, що вона і зробила. Через декілька днів, коли до неї прийшли поліцейські, вона зізналася у скоєному, завдану шкоду ОСОБА_5 відшкодувала. Крім того, обвинувачена запевнювала суд, що у подальшому протиправної поведінки допускати не буде .

Потерпіла надала аналогічні пояснення та повідомила про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченої , просила не призначавати обвинуваченій суворе покарання.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності її позицій, їй роз`яснено, у якому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши їх з точки зору достатності, допустимості та достовірності , суд приходить до висновку, що винність обвинуваченої доведена повністю, і дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна ,вчинене в умовах воєнного стану .

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, також повною мірою вивчено особу обвинуваченої.

Обвинувачена свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, щиро розкаялася , раніше не судима, завдана шкода відшкодована, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких виховує самостійно, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про пробації" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого, яку готує персонал органу пробації.

За приписами ч.1ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Із досудової доповіді, складеної відносно обвинуваченої ОСОБА_3 Подільським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області зазначено, що ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства середній , виправлення обвинуваченої можливе без її ізоляції від суспільства .

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу обвинуваченої та з врахуванням наведених судом обставин, що пом`якшують покарання, які суд визнає такими, що знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме те ,що вона до кримінальної відповідальності раніше не притягалася, розкаюється у вчиненні даного кримінального правопорушення, беручи до уваги позицію прокурора та потерпілої , суд вважає за можливе виправлення обвинуваченої без відбування реального покарання у вигляді позбавлення волі, тобто з випробуванням, із застосуванням іспитового строку, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та із покладенням на останню обов`язків в силу п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що така міра покарання є справедливою, необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів в майбутньому.

Арешт на майно не накладався, запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368,370,371,374,376 КПК України , суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 / п`яти/ років позбавлення волі.

Згідно із ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 5 місяців та покласти на неї обов`язки згідно із п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи ;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1