Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4088/24
У Х В А Л А

01.07.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження (Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000260 від 15.04.2024 року) відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження. Обвинувачений утримуються під вартою. Строк тримання під вартою закінчується 05.07.2024 року. До вказаної дати завершити розгляд кримінального провадження з об`єктивних причин є неможливим, оскільки судовий розгляд не закінчено.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні подав клопотання та висловився про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки ризики які слугували підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не відпали. Просив призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні з викликом сторін кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечив проти призначення справи до розгляду. В частині клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою заперечив та вважав, що наведені прокурором ризики є недоведеними,

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) незалежно від наявності клопотань суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Обвинувачений утримується під вартою. Строк тримання під вартою закінчується 05.07.2024 року. До вказаної дати завершити розгляд кримінального провадження з об`єктивних причин є неможливим, оскільки судовий розгляд не закінчено.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч.1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і як останній захід при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Матеріалами судового провадження доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та існування ризику того, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченому покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, запобігання спробам ухилення від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи особу обвинуваченого, відсутність в нього постійного місця роботи, міцних соціальних звязків за місцем проживання.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 умисного злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількістю доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, може призвести до невиконання завдання кримінального провадження закріпленого у ст. 2 КПК України.

Окрім наявної обґрунтованого обвинувачення, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими і вони виключають на даний час можливість зміни вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту суд відхиляє..

З часу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не змінилися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу з урахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років та особи обвинуваченого, відсутність в нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, постійного місця роботи. Наявні ризики того, що обвинувачений не перебуваючи під вартою може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим суд приймає рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 діб.

При вирішення питань закріплених у ст. 314 КПК України суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7 1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 3 ст. 291).

Слід констатувати, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, оскільки з урахуванням сторін кримінального провадження в ньому зазначені відповідні відомості, формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, до нього додано реєстр матеріалів досудового розслідування, тощо.

Угода у кримінальному провадженні в порядку ст. 468 КПК України не укладалась. Підстави для закриття провадження у випадках, передбачених пунктами 4-8 частини першої або другої статті 284 КПК України не встановлені. Підстави для повернення обвинувального акту відсутні. Провадження підсудне Виноградівському районному суду Закарпатської області.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про призначення кримінального провадження до розгляду, про доцільність продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 діб з 01.07.2024 року до 29.08.2024 року (включно). Дата закінчення строку дії запобіжного заходу 30.08.2024 року.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Виноградівського районного суду (м. Виноградів, вул. Тюльпанів, 24) на 14 год. 30 хв. 20.08.2024 року.

У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати начальнику Закарпатської УВП № 9.

Ухвала суду набирає законної сили негайно. Оскарженння ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1