УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 Справа №607/15192/22 Провадження №1-кп/607/69/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

під час проведення судового засідання, в приміщенні зали суду, в м.Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 21.06.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 21.06.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 подав до суду клопотання про продовження застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується 23:59 14.03.2024, однак на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, так як ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу останньому, на даний час не зменшились.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання та змінити запобіжний захід на більш м`який, мотивуючи це погіршенням стану здоров`я .

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та заявила клопотання про зміну останньому запобіжного заходу на більш м`який, зазначивши про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як вказано у ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.01.2024 стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23:59 14.03.2024. Також визначено обвинуваченому ОСОБА_3 заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

Згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 2.02.2024, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.01.2024 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

При вирішенні клопотання щодо продовження обвинуваченому заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015), яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Окрім того, суд зазначає, що ризик, передбачений ст. 177 КПК України, а саме: п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від суду, визначений в ухвалі суду від 18.01.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на даний час не зменшився та продовжує існувати.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Таким чином менш суворі запобіжні заходи не будуть достатні для запобігання вищевказаного ризику, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 331, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_3 до 23:59 6.05.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1