ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
2-05-22, 9-11-01, 9-16-31, 9-17-33, факс 9-11-31
Єдиний унікальний номер судової справи №678/798/23
Номер провадження №1-кп-678-102/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт, який затверджений 07 червня 2024 року прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 03 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, інвалідність відсутня, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді оператора відділення радіоелектронної розвідки взводу управління розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник - адвокат ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА

ОСОБА_7 . ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. 31 березня 2024 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм місцем проживання, прийняв рішення про вчинення крадіжки шляхом проникнення до приміщення гаража, розташованого по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення.

Так, 31 березня 2024 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, прослідував до приміщення майстерні, розташованої по АДРЕСА_2 , де шляхом розбиття шибки вікна проникнув в його приміщення.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні майстерні по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 виявив велосипед марки «Ardis» моделі «Fold» вартістю 3216,67 грн., який належить ОСОБА_5 , після чого, утримуючи в руках, покинув місце вчинення кримінального правопорушення і таким чином таємно, повторно, викрав та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

2. 02 квітня 2024 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм місцем проживання, прийняв рішення про вчинення крадіжки шляхом проникнення до приміщення гаража, розташованого по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення.

Так, 02 квітня 2024 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, прослідував до приміщення майстерні, розташованої по АДРЕСА_2 , де через вікно проникнув в його приміщення.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні майстерні по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 виявив акумуляторну батарею марки «RED HORSE» 12V Ah вартістю 400,00 грн., яка належить ОСОБА_5 , після чого, утримуючи в руках, покинув місце вчинення кримінального правопорушення і таким чином таємно, повторно, викрав та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

3. Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, доведена сукупністю зібраних доказів, тому, враховуючи особу обвинуваченого, повне визнання ним вини, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, просить суд призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання визначити у виді позбавлення волі на строк 6 років, запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили, речові докази повернути потерпілому, а накладений на них арешт скасувати, стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експертів, цивільний позов не заявлявся.

4. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю і беззаперечно, під час допиту підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, зокрема, час, місце, спосіб, мотив, мету, розмір завданої шкоди (вартість викраденого), тощо, жодним чином їх не оспорює, як не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається у вчиненому, обіцяє таких дій більше не вчиняти, свій вчинок засуджує, жалкує про вчинене, просить вибачення у потерпілого (свого батька), готовий понести передбачену законом відповідальність, просить призначити найменш суворе покарання.

5. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 не оспорює кваліфікацію дій обвинуваченого і зібрані органом досудового розслідування докази, зазначив, що обвинувачений повністю та беззаперечно визнав свою вину, щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, попросив вибачення у потерпілого, який матеріальних претензій до нього немає, оскільки цивільний позов не був заявлений, тому, враховуючи його особу, те, що є військовослужбовцем, просить призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

6. Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що в обвинувальному акті вірно зазначені фактичні обставин, такі не оспорює, просить обвинуваченому ОСОБА_4 , який є його сином, призначити не суворе покарання та надати можливість продовжити військову службу, що принесе користь державі, зважаючи на дію воєнного стану.

ІIІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В ПОРЯДКУ, ВИЗНАЧЕНОМУ Ч. 3 СТ. 349 КПК УКРАЇНИ

7. Прокурор, потерпілий, обвинувачений і його захисник зазначили, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ці обставини вони не оспорюють і вважають недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

8. Суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції.

9. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

10. Судом проведено лише допит обвинуваченого, досліджено матеріали, які характеризують його особу, докази на підтвердження розміру судових витрат, процесуальні рішення щодо речових доказів, арешту майна і запобіжного заходу.

11. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, адже учасники судового провадження проти цього не заперечують.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

12. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

13. Законодавець у санкції ч. 4 ст. 185 КК України визначив покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Отже, вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

14. ОСОБА_4 має негативне ставлення до вчинених ним двох кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України і жалкує про свій вчинок, готовий понести призначене судом покарання, повністю і беззаперечно визнає свою вину, щиро кається, розлучений, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не перебуває на диспансерному обліку в лікарів психіатра і нарколога, компрометуючих даних на нього до Летичівської селищної ради не надходило і органом місцевого самоврядування до адміністративної відповідальності не притягався, раніше судимий (інкриміновані кримінальні правопорушення (злочини) вчинив під час дії іспитового строку), з 12 березня 2024 року перебуває на обліку в органі пробації у зв`язку із вироком суду від 23 січня 2024 року, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 і згідно службової характеристики по місцю військової служби займаній посаді не відповідає (характеризується посередньо), відносно нього також проведено службове розслідування (наказ від 09 жовтня 2023 року) та за самовільне залишення місця служби без поважних причин накладено дисциплінарне стягнення сувора догана.

15. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Суд, зважаючи на те, що розгляд кримінального провадження здійснено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України і докази, які були зібрані органом досудового розслідування, суду не надавались і судом не досліджувались, не має можливості перевірити твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , що обставиною, яка пом`якшує покарання, є також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тому такі доводи - відхиляє.

16. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що згідно п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (потерпілому ОСОБА_5 на час розгляду судом кримінального провадження 69 років).

17. Суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, фактичні обставини (двічі вчинив крадіжку майна з однієї майстерні, яка належить його батькові, отримані за це кошти бажав витратити на придбання спиртних напоїв, злочини вчинив під час іспитового строку лише через два місяці після попереднього вироку суду), позицію потерпілого про те, щоб суворо не карати обвинуваченого, відсутність матеріальних претензій у потерпілого до обвинуваченого, адже цивільний позов не заявлявся.

18. Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції вказаної статті закону України про кримінальну відповідальність, та застосувати положення ст. 71 КК України і, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 23 січня 2024 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

19. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання ОСОБА_5 буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

20. Зважаючи на обставини, які встановлені судом при розгляді даного кримінального провадження по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

21. Згідно обвинувального акта розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням становить 3616,67 грн., однак цивільний позов не заявлявся.

22. Питання про речові докази суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України: викрадені речі слід повернути потерпілому, а накладений арешт на це майно - скасувати.

23. У даному кримінальному провадженні суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

24. У зв`язку з тим, що обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до набрання вироком законної сили, однак не більше, ніж на 60 днів з моменту проголошення вироку.

Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого зараховується у строк покарання.

25. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При цьому, у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, викладено ті обставини, які зазначені у обвинувальному акті, адже саме ці обставини повністю і беззаперечно визнав у судовому засіданні обвинувачений.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-100, 107-108, 110, 337, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення - з 22 квітня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів (до 18 серпня 2024 року включно), продовжити міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази: велосипед жіночого типу марки «Ardis» зеленого кольору та акумуляторну батарею марки «RED HORSE», об`ємом 100-Ah, 12-V, 850-А, червоного кольору, які передані до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2024 року арешт на тимчасово вилучене майно велосипед жіночого типу марки «Ardis» зеленого кольору та акумуляторну батарею марки «RED HORSE», об`ємом 100-Ah, 12-V, 850-А, червоного кольору, до яких приєднано бирку з підписами учасників огляду та відтиском печатки №110.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта на загальну суму 3407,76 грн., зокрема:

висновок експерта №421/24-26 від 16 квітня 2024 року 1514,56 грн.;

висновок експерта №СЕ-19/123-24/4975-АВ від 29 квітня 2024 року 1893,20 грн.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1