ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001599 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дубляни, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , із загальною середньою спеціальною освітою, проживаючого в громадянському шлюбі, не працюючого, раніше судимого вироком Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 14.09.2023 за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 220 ( двісті двадцять) годин.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком суду та за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2023, визначено до відбуття ОСОБА_7 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 240 ( двісті сорок) годин.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосовано до ОСОБА_7 обмежувальні заходи, визначено покласти на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 2 (два) місяці.

Обвинуваченому ОСОБА_7 визначено залишити попередній запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він в порушення вимог ст.28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період з 07.07.2021 по 27.02.2023, умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне домашнє насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_8 (у розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), що призвело до фізичних і психологічних страждань потерпілої.

Зокрема, 07.07.2021, близько 20.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у словесних образах, висловлювані нецензурної лайки, що призвело до психологічних страждань останньої. За даним фактом стосовно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №629224 від 07.07.2021 за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Луцьким міськрайонним судом Волинської області 16.08.2021 його визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Надалі, 26.04.2022, о 21.46 год., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлювані образ та погроз, що призвело до психологічних страждань останньої. За даним фактом стосовно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 505689 від 26.04.2022 за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Луцьким міськрайонним судом Волинської області 23.05.2022 його визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Також, 09.07.2022, близько 09.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у словесних образах, та погрозах фізичною розправою. За даним фактом стосовно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 737413 від 09.07.2022 за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Луцьким міськрайонним судом Волинської області 15.08.2022 його визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

В подальшому, 20.12.2022, о 21.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлювані образ та погроз. За даним фактом стосовно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 038134 від 21.12.2022 за ч.2 ст.173-2 КУпАП та терміновий заборонний припис серії АА № 219396 від 21.12.2022. Луцьким міськрайонним судом Волинської області 24.01.2023 його визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Надалі, 27.02.2023, о 11.20 год., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, вчинив стосовно своєї співмешканки ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у погрозах фізичною розправою, образах нецензурною лайкою. За даним фактом стосовно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 755614 від 09.07.2022 за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Луцьким міськрайонним судом Волинської області 06.04.2023 його визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Також, 22.06.2023, близько 23.00, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із своєю співмешканкою ОСОБА_8 вчинив стосовно неї домашнє насильство фізичного характеру, а саме наносив удари правою рукою в область правого ока, плечей та передпліч, що спричинило тілесні ушкодження у вигляді синців на нижній повіці правого ока, в ділянці правого плеча та передпліччя, які згідно висновку експерта № 373 від 07.07.2023 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвело до фізичних страждань потерпілої.

Також, 28.08.2023, близько 23.00, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із своєю співмешканкою ОСОБА_8 вчинив стосовно неї домашнє насильство фізичного характеру, а саме наніс два удари правою рукою в область спини, які завдали фізичних страждань і не спричинили тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Апелянт вказує, що відповідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме у систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства стосовно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних і психологічних страждань потерпілої особи, тобто у вчиненні домашнього насильства. Водночас, у цьому вироку за відсутності будь-яких підстав суд вказав про наявність обставини, яка обтяжує кримінальне покарання обвинуваченого, а саме вчинення кримінального правопорушення стосовно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. Таким чином, місцевим судом, в порушення ч.4 ст.67 КК України, було враховано при призначенні покарання обвинуваченому обставину, яка його обтяжує, і яка є ознакою злочину, що впливає на його кваліфікацію.

Крім вказаного, прокурор зазначає про допущення судом першої інстанції помилки при визначені строку призначення ОСОБА_7 обмежувального заходу у виді проходження програми для кривдників. Так, апелянт, посилаючись на ч.6 ст.28 Закону України «Про запобігання і протидію домашньому насильству», відповідно до якої кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством, вказує про безпідставність призначення обвинуваченому обмежувального заходу у виді проходження програми для кривдників строком на 2 місяці.

На підставі викладеного, просить оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 220 годин. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком суду, та покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 14.09.2023, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_7 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 3 місяці. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, яка обтяжує покарання, передбачену п.6-1 ст.67КК України, а саме: «вчинення кримінального правопорушення стосовно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах».

Заслухавши доповідача, який виклав суть обвинувачення, доводи апеляційної скарги, прокурора, яка подану апеляційну скаргу підтримувала і просила скасувати вирок суду та ухвалити новий, обвинуваченого та потерпілу, які подану апеляційну скаргу не заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та його кваліфікація за ст.126-1 КК України ніким з учасників не оспорюються.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.

За положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, у зв`язку з чим, фактичні обставини кримінального провадження апеляційним судом не досліджуються.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Твердження прокурора про неправильне віднесення місцевим судом до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини вчинення кримінального правопорушення стосовно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, є безпідставними.

Так, відповідно до ст.67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції віднесено скоєння кримінального правопорушення стосовно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Проте, Луцький міськрайонний суд Волинської області своєю ухвалою від 06 листопада 2023 року в порядку ст.379 КПК України вніс виправлення у мотивувальну частину вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2023 року, де визначив виключити обтяжуючу обставину - «скоєння кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах» та правильно зазначити - «відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено».

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо оскарження ухвали Луцького міськрайонний суд Волинської області від 06 листопада 2023 року будь-ким з учасників кримінального провадження, таких відомостей також не надав прокурор і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Щодо доводів прокурора про безпідставність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 обмежувального заходу строком лише на 2 місяці з посиланням на Закон України «Про запобігання і протидію домашньому насильству» апеляційний суд зазначає таке.

Частина 3 статті 91-1 КК України передбачає, що заходи, передбачені частиною першою цієї статті, у тому числі і направлення обвинуваченого для проходження програми для кривдників, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Відповідно до ч.3 ст.3 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Враховуючи положення ч.3 ст.91-1 КК України, обмежувальні заходи можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців, а тому доводи прокурора про те, що мінімальним строком таких заходів є три місяці, не ґрунтуються на вимогах кримінального закону та прямо суперечать положенням ч.3 ст.91-1 КК України, а тому не можуть братись апеляційним судом до уваги.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції у відповідності до вказаної вище норми закону про кримінальну відповідальність обґрунтовано поклав на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язок пройти програму для кривдників строком саме на 2 місяці.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, чи могли бути безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Підстав для скасування оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді