Справа № 587/1938/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 від 23 травня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого охоронником ПАТ «Сумихімпром», військовозобов`язаного, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування встановлено, що 23.05.2024 року з 08 год. 00 хв. інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 заступив в наряд для несення служби на блокпосту «Охтирський», що розташований поза межами населеного пункту, на автодорозі Н-12 «Суми-Полтава».

Цього ж дня, 23.05.2024 близько 14 год. 00 хв. під час несення служби ОСОБА_6 було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2110 з д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору під керуванням особи чоловічої статі. Після зупинки ТЗ ОСОБА_6 відповідно своїх посадових обов`язків, попросив водія надати документи, що посвідчують особу, на що останній погодився та надав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за допомогою планшетного пристрою на якому встановлено ІКС ІПНП ОСОБА_6 перевірив дану особу та виявив, що останній перебуває в розшуку МТЦК та СП, як особа, що ухиляється від призову по мобілізації, про що поліцейський повідомив ОСОБА_5 , на що останній повідомив поліцейського ОСОБА_6 , що він пройшов ВЛК та надав свій військовий квиток у якому дійсно зазначалось пройдена ВЛК. Побачивши відповідні записи у військовому квитку, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що зателефоную до МТЦК та СП та перевірю наявну інформацію. З метою уточнення даної інформації поліцейським здійснено телефонний дзвінок до ЧЧ ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановлено, що ОСОБА_5 дійсно перебуває в розшуку МТЦК та СП, як особа, що ухиляється від призову по мобілізації та для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності. Дану інформацію поліцейський повідомив ОСОБА_5 та при цьому пояснив, що йому необхідно залишитись поряд на блокпосту до приїзду працівників поліції для доставки до останнього до МТЦК та СП. Проте поліцейський ще раз зателефонувати до МТЦК та СП, щоб дізнатись про дану ситуацію у юристів ІНФОРМАЦІЯ_3 , які будуть складати протокол про адміністративну відповідальність. На що ОСОБА_5 почав обурюватись та повідомив, що йому необхідно їхати у власних. За його поведінкою поліцейський зрозумів, що водій збирається покинути територію блокпосту.

Почувши, як він завів свій транспортний засіб, поліцейський одразу повідомив ОСОБА_5 щоб він перебував на місці до приїзду наряду та заглушив двигун. Поліцейський для привернення уваги водія, вийшов уперед з лівого переднього боку транспортного засобу та став лівим боком обличчям до водія, знаходячись перед переднім бампером транспортного засобу та вкотре наголисив водієві, щоб останній залишався на місці. Проте ОСОБА_5 не зреагувавши на не однарозові слова поліцейського почав рух свого транспортного засобу вперед усвідомлюючи, що поліцейський знаходиться знаходиться перед його транспортним засобом та в подальшому умисно здійснив на наїзд на поліцейського та спричинив ОСОБА_6 забій м`яких тканин лівого колінного суглобу, чим обмежив виконання його обов`язків.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №867 від 28.05.2024 потерпілий ОСОБА_6 має тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого колінного суглобу, які кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у з`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

31 травня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 та прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 469, 472 КПК України.

Зі змісту даної угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 .

Так, відповідно до умов угоди, сторони враховуючи тяжкість злочину, який відноситься до нетяжких злочинів та пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше несудимий, відсутність обтяжуючих покарання обставин, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, погодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений в судовому засіданні вказав, що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження даної угоди, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам закону.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди з обвинуваченим.

Суд шляхом проведення опитування прокурора, обвинуваченого, його захисника, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим та цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість його затвердження.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 травня 2024 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю його захисника ОСОБА_4 з одного боку, та прокурором Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з іншого.

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Речовий доказ: -оптичний односторонній диск DVD об`ємом на 4,7 GB, який приєднаний та зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження,

-Мобільний телефон марки Redmi Xiaomi, модель M 1908C31G, з сімкартою оператора НОМЕР_2 , транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21102, легковий седан _В, синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , 2002 року випуску, які передані під розписку обвинуваченому ОСОБА_5 , залишити у його розпорядження, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.05.2024.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1