Дата документу 28.05.2024
Справа № 334/4534/23
Провадження № 1-кп/334/288/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в режимі відеоконференції кримінальне провадження, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка, Карлівського району, Полтавської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Чутовського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2019 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. 29 жовтня 2029 року знятий з обліку Полтавського районного сектору №8 ДУ «Центр пробації» в Полтавській області по закінченню випробувального строку

за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 03 грудня 2022 року, маючи умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , під виглядом надання фінансових кредитів на сайті «ОЛХ», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи у своєму володінні та користуванні мобільний телефон марки «Samsung A6», з сім-картою оператора стільникового зв`язку «ВФ-Україна», з номером НОМЕР_1 , за допомогою мобільного додатку «Viber», під час листування у групі «Частний займ», переконав ОСОБА_6 , якого зацікавило викладене повідомлення на сайті «ОЛХ», скористатися фінансовими послугами з надання кредиту, заздалегідь не маючи наміру надавати в кредит останньому грошові кошти.

Так, 05 грудня 2022 року, потерпілий ОСОБА_6 , буди введеним в оману, маючи на меті отримання кредитних коштів у сумі 200000 гривень, повідомив що згоден на умови надання кредитування та перерахував зі свої банківської карти емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на банківську карту, емітовану АТ «СЕНС БАНК» № НОМЕР_3 , яка оформлена на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом здійснення транзакцій, а саме 05 грудня 2022 року перерахував грошові кошти у розмірі 299 гривень, 1765 гривень та 1968 гривень, після чого 09 грудня 2022 року знову перерахував грошові кошти у розмірі 3968 гривень, 1765 гривень та 1460 гривень, 09 грудня 2022 року перерахував грошові кошти у розмірі 500 гривень, та 12 грудня 2022 року перерахував грошові кошти у розмірі 2960 гривень, а всього на загальну суму 14685 гривень.

Після чого, обвинувачений, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, не маючи наміру заздалегідь виконувати кредитні зобов`язання, отримавши від потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 14685 гривень, в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того він же 14 січня 2023 року, маючи умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , під виглядом надання фінансових кредитів на сайті «ОЛХ», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи у своєму володінні та користуванні мобільний телефон марки «Samsung A6», з сім-картою оператора стільникового зв`язку «ВФ-Україна», з номером НОМЕР_4 , за допомогою мобільного додатку «Viber», під час листування у групі «Частний займ», переконав ОСОБА_7 скористатися фінансовими послугами з надання кредиту, заздалегідь не маючи наміру надавати в кредит останньому грошові кошти.

Так, 15 січня 2023 року, потерпілий ОСОБА_7 будучи введеним в оману, маючи на меті отримання кредитних коштів у сумі 10000 гривень, повідомив обвинуваченому що згоден на умови надання кредитування та виконав умови останнього, а саме перерахував у вказаний день зі свої банківської карти емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 на банківську карту емітовану АТ «СЕНС БАНК» № НОМЕР_3 , оформлену на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти на загальну суму 3265 гривень, з яких перший платіж у сумі 300 гривень нібито для перевірки заборгованості клієнта, другий платіж на суму 1765 гривень з метою верифікації, третій платіж у сумі 1200 гривень за послуги компанії, що не відповідало дійсності.

Після чого, обвинувачений продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, щодо виконання кредитних зобов`язань, не маючи наміру заздалегідь їх виконувати перераховував отримані від потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти на банківську картку АТ «Райфайзен Банк Аваль» № НОМЕР_6 , оформлену на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилась у користуванні ОСОБА_4 , та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3265 гривень.

Він же 26 січня 2023 року маючи умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , під виглядом надання фінансових кредитів на сайті «ОЛХ», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи у своєму володінні та користуванні мобільний телефон марки «Samsung A6», з сім-картою оператора стільникового зв`язку «ВФ-Україна», з номером НОМЕР_1 , за допомогою мобільного додатку «Viber», під час листування у групі «Частний займ», переконав потерпілу ОСОБА_9 скористатися фінансовими послугами з надання кредиту, заздалегідь не маючи наміру надавати в кредит останньому грошові кошти.

Так, в період часу з 26 січня 2023, потерпіла ОСОБА_9 , будучи введена в оману, маючи на меті отримання кредитних коштів у сумі 150000 гривень, повідомила обвинуваченому що згодна на умови надання кредитування та перерахувала у вказаний день зі свої банківської карти емітованої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на банківську емітовану АТ «Райфайзен Банк Аваль» № НОМЕР_6 , оформлену на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилася у користуванні обвинуваченого, грошові кошти, здійснивши чотири транзакції, при цьому перший платіж у сумі 299 гривень здійснюється нібито для перевірки заборгованості клієнта, другий платіж на суму 1765 гривень здійснюється з метою верифікації, третій платіж у сумі 3800 гривень здійснюється за послуги компанії, а також 27 січня 2023 року внесла четвертий платіж у сумі 3800 гривень здійснюється в якості страхового внеску, що не відповідало дійсності, на загальну суму у розмірі 9664 гривні.

Після чого, обвинувачений продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, щодо виконання кредитних зобов`язань, не маючи наміру заздалегідь їх виконувати, отримавши від потерпілої ОСОБА_9 грошові кошти на загальну суму 9664 гривень, в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.190 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочинів, що викладено в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.190 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.190 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає, вчинення злочину повторно.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує також і те, що він раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, його вік, по місцю проживання характеризується посередньо, визнав свою винність у судовому засіданні, враховує обставини, які пом`якшують його покарання і обставини, які обтяжують його покарання, за таких обставин, суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання за ч.3 ст.190 КК України не в максимальних межах, встановлених у санкції статті за якою ОСОБА_4 , притягується до відповідальності.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_4 , та попередження вчинення нових злочинів.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 60, 65-67, 395 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.190 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Nokia 2.3» в корпусі сірого кольору, Imeil: НОМЕР_7 , Imei2: НОМЕР_8 , який по даному кримінальному провадженню визнано речовим доказом та квитанції №34343 зберігається в камері зберігання речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - повернути законному власнику ОСОБА_4 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1