ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/575/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/172/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника керівника Харківської обласної прокуратури, прокурора у кримінальному провадженні на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 21 червня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соколово Зміївського району Харківської області, громадянина України, із середньо освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , силу ст.89 КК України не маючого судимості,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Кукулівка Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Кукулівка Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

У мотивувальній частині вироку зазначено, що за обвинувальним актом обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ставиться в вину вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин:

21 червня 2020 року, близько 04 год 00 хв, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 знаходилися поблизу магазину «Казка» за адресою: Харківська область, Чугуївський район с. Першотравневе, вул. Вишнева. В цей час ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проявляючи явну неповагу до суспільства, нехтуючи встановленими у суспільстві нормами поведінки, почав виражатися на адресу ОСОБА_11 , який знаходився поряд, нецензурною лайкою, чим принижував честь та людську гідність останнього, після чого діючи умисно, протиправно із хуліганських мотивів, протиставляючи себе суспільству з особливою зухвалістю, яка проявилася у грубому порушенні громадського порядку, демонструючи нахабно виявлене ставлення до громадського порядку та свою перевагу над оточуючими, у присутності сторонніх осіб, наніс ОСОБА_11 не менше двох ударів в обличчя, після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння та знаходилися поряд, діючи умисно, протиправно із хуліганських мотивів, групою осіб, із особливою зухвалістю, яка проявилася у зневажливому, зверхньому ставленні до оточуючих та встановлених у суспільстві норм моралі та етики, нанесли ОСОБА_11 не менше п`яти ударів руками та не менше трьох удар взутими ногами по різним частинам тіла, в тому числі не менше двох ударів по голові, від чого потерпілий втратив свідомість, спричинивши, згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/136-Зм/20 від 25 липня 2020 року, ділянки травматичного набряку м`яких тканин на голові, синці на обличчі, садна на обличчі та на передній поверхні лівої половини грудної клітки, садна в проекції правого та лівого ліктьових суглобів, множинні синці на передній поверхні лівої гомілки. За ступенем тяжкості вищезазначені тілесні ушкодження як в сукупності так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступнею тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року).

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на тривалий час порушено громадський порядок, оскільки вказані хуліганські дії порушили нормальний уклад під час відпочинку людей.

З урахуванням обставин справи, встановлених під час судового розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що органом досудового розслідування дії обвинувачених кваліфіковано неправильно за ч.2 ст.296 КК України та перекваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ч.1 ст.125 КК України.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинувачених, просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність - незастосуванням закону, який підлягає застосуванню. Указав, що у випадках, коли суд визнає недоведеним обвинувачення, виклад вироку починається з опису визнаних доведеними епізодів обвинувачення. Виходячи з таких обставин, суд порушив вимоги ст.374 КПК України, зазначивши у мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення, яке визнав не доведеним за ч.2 ст.296 КК України, хоча повинен був зазначити обвинувачення яке доведене, а саме за ч.1 ст.125 КК України, за яким у подальшому призначити покарання усім обвинуваченим за вироком. Крім того вважає, що суд першої інстанції не правильно постановив вирок, не призначивши покарання обвинуваченим, оскільки відповідно до ст.49, ч.5 ст.74 КК України суд розглядає справу в загальному порядку, за наявності відповідних підстав визнає підсудного винуватим у вчиненні конкретного злочину, призначає покарання, а потім звільняє від покарання у зв`язку із закінченням строків давності, керуючись ст.49, ч.5 ст.74 КК України. Просить ухвалити вирок апеляційним судом, яким визнати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожного окремо, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн, звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ставить питання про скасування вироку, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтованою перекваліфікацією судом дій обвинувачених з ч.2 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України та звільненням останніх від покарання, яке взагалі судом не було призначено обвинуваченим та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наявна особлива зухвалість, нехтування загальноприйнятими правилами поведінки, що спростовує висновки суду про кваліфікацію їх дій за ч.2 ст.125 КК України. зазначив, що дії обвинувачених порушували права інших громадян, які проводили відпочинок в різних компаніях, в тому числі за адресою АДРЕСА_3 . Враховуючи той факт, що обвинувачені спричиняли ОСОБА_11 численні удари руками і ногами втрьох, від ударів потерпілий втрачав свідомість, а також той факт , що бійка між обвинуваченими та потерпілим відбулася у громадському місці. А саме біля магазину «Казка» в АДРЕСА_3 є всі підстави вважати, що мало місце хуліганство. Крім того незважаючи на те, що ці події відбувалися близько 04 год. ранку. Але магазин «Казка», біля якого все відбулося працював і біля магазину відпочивали громадяни, що не заперечувалось як обвинуваченим так і свідками та потерпілим в ході судового розгляду. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати винними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити їм покарання, кожному окремо, 2 роки обмеження волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні скарги частково та просив призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, до якого належить і судове, підлягають доказуванню ряд обставин, що мають для нього значення, зокрема: час, місце, спосіб, форма вини та мотив вчинення кримінального правопорушення і ці обставини, згідно п.2 ч.3 ст.374 КПК України, повинні бути наведені у сформульованому у мотивувальній частині вироку обвинувачені, визнаному судом доведеним.

Цих вимог закону не виконано.

Як слідує із матеріалів провадження, у мотивувальній частині вироку не наведено формулювання обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України, визнаного судом доведеним, а лише зазначено формулювання обвинувачення за ч.2 ст.296 КК України, яке суд визнав не доведеним.

Тобто суд у своєму рішенні не сформулював обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України, яке визнав доведеним.

Ці порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 того ж КПК - є підставами для скасування вироку.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження вищевказаних обставин кримінального провадження, оскільки ці обставини не були встановлені судом і клопотань про їх повторне дослідження учасниками судового провадження не заявлено.

З огляду на наведене, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тому, виходячи із передбаченої п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальної засади кримінального провадження щодо забезпечення обвинуваченим права на захист, ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону, перевірити доводи апеляційної скарги першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури (? Прокурора у кримінальному провадженні) і постановити рішення, яке б відповідало вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури, прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: