Справа №718/485/24
Провадження №1-кп/718/20/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кіцмань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 04.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхні Станівці Кіцманського району Чернівецької області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні має неповнолітнього сина, 2009 р.н., не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовозобов`язаного , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є співмешканцями, тобто особами, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, які живуть за адресою: АДРЕСА_2 , тобто вони спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», знаходячись за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження своєї співмешканки ОСОБА_5 , з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , що призвело до тривалих порушень в основних сферах життєдіяльності ОСОБА_5 .

Так, 01.06.2023 о 19:30, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її сторону нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, в наслідок чого була завдана шкода здоров`ю ОСОБА_5 .

За вище вказані протиправні дії відносно ОСОБА_3 винесено терміновий заборонний припис № 303552 від 01.06.2023, який полягав у забороні в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.06.2023 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Продовжуючи свої систематичні, протиправні дії 22.11.2023 о 16:40 год., ОСОБА_3 повторно протягом року, перебуваючи за місцем проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її сторону нецензурними словами, шарпав за верхній одяг, штовхав, в наслідок чого була завдана шкода здоров`ю ОСОБА_5 .

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.12.2023 ОСОБА_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Разом з тим, відносно ОСОБА_3 , також застосовувались такі заходи протидії та запобігання вчиненню домашнього насильства як профілактичні бесіди з працівниками ВП АДРЕСА_3 ; стосовно ОСОБА_3 , виписувалися термінові заборонні приписи кривдника; ОСОБА_3 , поставлено на профілактичний облік кривдників.

Однак, ОСОБА_3 , незважаючи на те, що за вчинення вказаних дій його притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до нього інші заходи протидії та запобігання вчиненню домашнього насильства, він продовжував свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 .

Так, 04.01.2024 о 13:00 , ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, грубо виражався на адресу своєї співмешканки ОСОБА_5 , нецензурною лайкою, ображав її, чим принижував її гідність, спричинив психологічний дискомфорт.

Відповідно до висновку судово психологічної експертизи від 31.01.2024 № СЕ-19/126-24/557-ПС систематичне вчинення ОСОБА_3 довготривалого домашнього насильства щодо потерпілої призвело до тривалих порушень в основних сферах життєдіяльності ОСОБА_5 , що виразилось у наявності когнітивно- емоційних критеріїв психологічного насильства, а саме: виникнення у потерпілої стану дискомфорту, низької самооцінки, переживання, приниження, почуття образи, а також наявності поведінкових критеріїв психологічного насильства: які виникли внаслідок приниження, погроз, словесної агресії, з боку ОСОБА_3 (що в цілому констатується як здійснення на ОСОБА_5 психологічного насильства).

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, тобто домашнє насильство, а саме умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Позиція учасників провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України - визнав повністю. Пояснив, що він дійсно вчиняв систематичне психологічне насильство відносно своєї співмешканки, з якою разом проживають останні 15 років в АДРЕСА_2 . Всі конфлікти виникали на побутовому рівні, через вживання ним алкогольних напоїв. За вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, призначалось стягнення у вигляді громадських робіт, які справно виконав. Шкодує про вчинене.

Потерпіла ОСОБА_5 скерувала на адресу суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у її відсутність, у зв`язку із перебування на роботі. Раніше надані покази підтримує.

Прокурор у судовому засідання, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонувала порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Щодо міри покарання, вказала на необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, із застосуванням обмежувальних заходів, передбачених п.1,4 ч.1 ст.91-1 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України доведена повністю.

Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, документів, що стосуються процесуальних витрат.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, за обставин наведених у вироку.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ст. 126-1 КК України, оскільки останній умисно систематично вчиняв психологічне домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів. Разом з тим, суд бере до уваги дані про особу винного, який протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_5 , відносно якого застосовувались такі заходи протидії та запобігання вчиненню домашнього насильства, як профілактичні бесіди з працівниками поліції, виносились термінові заборонні приписи кривднику, які полягали у забороні у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, обвинуваченого ОСОБА_3 покладено на профілактичний облік кривдників.

Крім того, ОСОБА_3 є військовозобов`язаним, офіційно не одруженим, на утриманні має неповнолітнього сина, 2009 р.н., за місцем проживання характеризується посередньо, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом F 10.2, являється особою раніше не судимою.

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити покарання в межах, визначених санкцією ст. 126-1 КК України.

При цьому, суд виходить як із суспільної небезпеки вчиненого, наявності пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин, приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді громадських робіт, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

При цьому суд враховує також ж і те, що до обвинуваченого ОСОБА_6 сторона обвинувачення просить застосувати обмежувальні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_6 домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_5 , з якою обвинувачений перебуває у близьких відносинах, на час вчинення домашнього насильства та до сьогодні продовжує проживати із постраждалою за однією адресою АДРЕСА_2 , в той час коли офіційно зареєстрований в с. Верхні Станівці, Вижницького району, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно одночасно з призначенням основного покарання, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 обмежувальні заходи, визначені в пунктах 1,4 статті 91-1 КК України на строк 2 місяці.

Суд вважає, що такі обмежувальні заходи із покладенням обов`язків будуть сприяти виправленню обвинуваченого та покращенню психологічного здоров`я потерпілої ОСОБА_5 .

При застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_6 . обмежувальних заходів, суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а тому обмежувальні заходи з покладеними на нього обов`язками жодним чином не будуть порушувати його прав, позбавляти його право на житло.

Мотиви інших рішень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, клопотань щодо його обрання до суду не надходило, а тому беручи до уваги бездоганну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, відсутність підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, оскільки відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, - суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.

Щодо розподілу процесуальних витрат (заявлених витрат на проведення експертизи у кримінальному провадженні), суд керується положеннями ст. 124 КПК України. У зв`язку із ухваленням обвинувального вироку у справі, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, а саме на проведення судово психологічної експертизи № СЕ-19/126-24/557-ПС від 26.01.2024, згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні №0000015 складають 10 980,56 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого. (а.с.м.к.п. 58)

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті ) годин.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальні заходи, передбачені п.1,4 ч.1 ст.91-1 КК України строком на два місяці, що полягають у:

- забороні перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

- забороні листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого застосовано обмежувальні заходи, покласти на ВП №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення експертизи у кримінальному проваджені у сумі 10 980 (десять тисяч дев`ятсот вісімдесят ) гривень 56 копійок на користь держави.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя: ОСОБА_1