Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2890/24
Номер провадження 1-кс/711/829/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву адвоката ОСОБА_5 про самовідвід при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

12.04.2024 старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням погоджене першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000405 від 28.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, 5 ст.191, ч.2 ст.357 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.04.2024 в судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_5 заявив самовідвід від участі в розгляді вказаного клопотання, мотивуючи тим, що у нього з клієнтом не погоджена правова позиція, тому він не може захищати людину, так як жодного разу з ним не спілкувався, а призначене судове засідання.

Прокурор ОСОБА_3 послався на розсуд суду.

Підтримав думку прокурора.

Заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Конституційні приписи, а саме ст.59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст.63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Статтею 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення; право збирати і подавати докази; брати особисту участь у кримінальному провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Згідно з вимогами ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 78 КПК України визначено, що захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач.

Вказаною статтею законодавцем передбачено, що особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках:

1) якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги;

2) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) в порядку, передбаченому законом;

3) якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду.

Мотивуючи заявлений самовідвід, адвокат вказує, що оскільки він жодного разу не спілкувався з підозрюваним, не погоджена правова позиція клієнта, а відтак просив його відвести від участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Проте слідчий суддя дані доводи адвоката не приймає, виходячи з підстав визначених ст.78 КПК України для відводу захисника, та приходить до переконання про його безпідставність, а також приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.3 вказаної статті слідчий суддя, суд зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення захисником підозрюваного, обвинуваченого, якщо останній заявив клопотання про залучення захисника, якщо участь захисника є обов`язковою, або якщо слідчий суддя, суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника.

Окрім іншого, право на захист захисника забезпечується, зокрема, нормами КПК України, які регламентують обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні (ст.ст.49, 52 КПК України).

Так, відповідно до ст.49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.

Таке положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, за якою останній розглядає право вибору адвоката як не абсолютне, тобто як таке, що може зазнавати обмежень з метою належного відправлення справедливого правосуддя. Європейський суд з прав людини у низці рішень обґрунтовує застосування обмежень права вибору захисника, перш за все при наданні безоплатної правової допомоги. У цьому випадку основним критерієм є інтерес правосуддя.

Примірною є справа «Круассан проти Німеччини», Європейський суд відзначив, що уникнення пауз або перерв відповідає інтересам правосуддя і цілком може виправдати призначення адвоката всупереч побажанням обвинуваченого (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 28, Series A № 237 B). У цьому ж рішенні Суд наголошує, що стаття 6 пункт 3 (с) Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає право будь-якого обвинуваченого на допомогу захисникам на свій вибір. Проте, і, незважаючи на значення довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, не слід надавати цьому праву абсолютний характер. Воно неминуче піддається певним обмеженням в питанні безоплатної юридичної допомоги, коли судам належить право вирішувати, чи вимагають інтереси правосуддя надання обвинуваченому захисника, призначеного безкоштовно.

З урахуванням зазначеної позиції ЄСПЛ, призначаючи адвоката національний суд повинен, безумовно, враховувати побажання обвинуваченого. Однак інтереси обвинуваченого можливо обійти, якщо існують достатні підстави вважати, що інтереси правосуддя цього вимагають (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 29, Series A № 237 B).

Беручи до уваги наведене, відсутність адвоката при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даній категорії кримінального провадження суттєво буде впливати на інтереси останнього. Адвоката до кримінального провадження було залучено постановою слідчого від 09.04.2024, що було виконано Центром безоплатної вторинної правничої допомоги у відповідності доручення від 09.04.2024.

За встановлених обставин, вбачається, що подана заява про самовідвід є безпідставною та такою, що суперечить фактичним обставинам справи, а тому з метою забезпечення права на захист підозрюваному, приходжу до переконання, що заявлений самовідвід слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 76,81,82, 376 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про самовідвід при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 16 квітня 2024.