Справа № 357/928/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0005593 внесене 29.11.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1.) 21.11.2002 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 2.) 04.06.2003 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Звільнений 26.12.2005 з Полтавської ВК №64 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 4 місяці 28 днів; 3.) 04.06.2009 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. Звільнений 15.02.2012 з Білоцерківської ВК №35 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 18 днів; 4.) 22.01.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Звільнений 07.12.2018 з Білоцерківської ВК №35 по відбуттю строку покарання; 5.) 25.01.2021 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 6.) 25.01.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 03.10.2023 з Коростенської ВК №71 по відбуттю строку покарання; 7.) 16.01.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на три роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 8.) 05.02.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на п`ять років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури в Київській області: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 , будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимості за які у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинив корисливі злочини за наступних обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє то теперішнього часу.

Встановлено, що 26.11.2023 приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з метою особистого збагачення та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 , шляхом віджиму металопластикового вікна, незаконно проник до вказаного будинку, звідки з кухонного приміщення, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих здійснив крадіжку тонометру автоматичного з манжетою на плече, універсальний OMRON M2 Basic НЕM-7121-АLRU, вартістю 887 гривень 50 копійок; зарядного пристрою HUAWEI HW-050100E01, з кабелем USB-MICROUSB, вартістю 160 гривень; електробритви Grundig MS5840, вартістю 317 гривень 50 копійок та 400 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1765 гривень.

Крім того, 25.12.2023 приблизно о 14 годині 03 хвилини ОСОБА_3 , перебуваючи у торговому залі магазину «Велмарт», що належить ТОВ «ФУДКОМ» (), за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Грибоєдова, 10а, скориставшись тим, що його дії залишаються не поміченими сторонніми особами, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, з торгових полиць викрав дві банки консерви: язики яловичі у власному соку 325 г. ж/б3 Ключ Здорово, вартістю 293 гривні 36 копійок; м`ясо індички у власному соку 325 г. ж/б3 Ключ Здорово, вартістю 217 гривень 33 копійки, що належать ТОВ «ФУДКОМ», які поклав до кишень своєї куртки.

Після цього, ОСОБА_3 із викраденим товаром перетнув касову зону та вийшов через вхідні двері вказаного магазину, не розрахувавшись за товар, тим самим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди ТОВ «ФУДКОМ» на загальну суму 510 гривень 69 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_3 , який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, був згоден зі всіма встановленими фактичними обставинами та показав, що він 26.11.2023 приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , шляхом віджиму металопластикового вікна, металевою лопатою, яку з собою приніс з дому, проник до вказаного будинку, звідки з кухонного приміщення здійснив крадіжку тонометру автоматичного, зарядного пристрою, електробритви та грошові кошти. Після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, однак викрадене майно, крім грошей було повернуто, після приїзду працівників поліції.

Крім того, ОСОБА_3 показав, що 25.12.2023 приблизно о 14 годині 03 хвилини, перебуваючи у торговому залі магазину «Велмарт» за адресою: АДРЕСА_4 , з торгових полиць викрав дві банки консерви, які поклав до кишень своєї куртки. Після цього із викраденим товаром перетнув касову зону та вийшов через вхідні двері вказаного магазину, не розрахувавшись за товар. Одну банку консервів подав до приїзду працівників поліції, а другу повернув у магазин.

В скоєному розкаявся та просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цих кримінальних правопорушень, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Представник потерпілого ТОВ «ФУДКОМ» ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви в яких просили розгляд справи проводити без їх участі.

Так, у порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілих, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за їх відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 того ж Кодексу, а претензій майнового характеру до обвинуваченого вони в рамках кримінального провадження не висловили.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло та в умовах воєнного стану.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після їх вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; обставинами, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд зауважує, що активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення з боку обвинуваченого виразилось у активному сприянні у встановленні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України.

Крім цього, судом встановлено, що викрадене майно тонометр автоматичний з манжетою на плече, універсальний OMRON M2 Basic НЕM-7121-АLRU, зарядний пристрій HUAWEI HW-050100E01, з кабелем USB-MICROUSB, електробритва Grundig MS5840 та одну банку консерви «Язики яловичі у власному соку 325 г. ж/б3 Ключ Здорово», повернуті потерпілому та представнику потерпілого, лише після того як були внесені відомості в ЄРДР, тобто після втручання правоохоронних органів, що не може бути враховане, як добровільне відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, за вчинення крадіжки, яка мала місце від 26.11.2023.

Крім цього судом при призначенні покарання враховані дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та знов вчинив злочини проти власності. Крім цього ОСОБА_3 у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, офіційно не працевлаштований, розлучений, у якого відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, які являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, має місце реєстрації та місце проживання.

Також суд враховує доводи прокурора викладені в судових дебатах щодо призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, позицію сторони захисту, яка просила призначити мінімальне покарання, позицію обвинуваченого, який вину визнав, а також судом при призначенні покарання враховується особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, отже суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у межах встановлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства.

Крім цього, оскільки ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2024, яким засуджено ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, то вказаний вирок слід виконувати самостійно.

Отже, пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судом кримінального покарання» регламентовано, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби по 18.02.2024, дія якого на час ухвалення вироку сплинула.

З метою забезпечення виконання призначеного даним вироком покарання, суд вважає необхідним застосувати до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 тримання під вартою, взявши останнього під варту негайно в залі суду.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2024 відносно ОСОБА_3 , яким засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України виконувати самостійно.

Обрати відносно ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України до набрання вироком законної сили, взявши останнього під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Речові докази по справі, а саме тонометр автоматичний з манжетою на плече, універсальний OMRON M2 Basic НЕM-7121-АLRU, зарядний пристрій HUAWEI HW-050100E01, з кабелем USB-MICROUSB, електробритва Grundig MS5840, повернуті потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання залишити у останнього.

Одну банку консерви « ІНФОРМАЦІЯ_3 », повернуту представнику ТОВ «ФУДКОМ» ОСОБА_7 , як власнику майна залишити у останнього.

Два сліди структури матеріалу, які за квитанцією № 1529 від 19.12.2023 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_8