Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/149/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровоградавід 01.03.2024, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання його заяви про кримінальне правопорушення віл 15.02.2024.

За участю учасників судового провадження:

скаржника - ОСОБА_6 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із скаргою на бездіяльністьпосадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання його заяви про кримінальне правопорушення віл 15.02.2024.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровоградавід 01.03.2024 у задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну та необґрунтовану та ухвалити нову, якою зобов`язати посадових осіб прокуратури Кіровоградської області відкрити провадження, зареєструвавши його заяву від 15.02.2024 та внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, 15.02.2024 в порядку ст. 214 КПК України, на ім`я керівника прокуратури Кіровоградської області він подав заяву про кримінальне правопорушення в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 361 КК України суддю Комунарського районного суду ОСОБА_8 , секретаря судового засідання ОСОБА_9 , процесуального прокурора ОСОБА_10 та невстановлену особу, яка назвалась7 ОСОБА_11 , які у зговорі (злочинній змові) 27.11.2023 вчинили незаконні - злочинні дії у вигляді несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно - комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.

Дана заява після її отримання 15.02.2024 була проігнорована посадовими особами Кіровоградської обласної прокуратури та невнесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що змусило його звернутись зі скаргою до районного суду.

01.03.2024 за результатами розгляду його скарги, слідчим суддею не було прийнято до уваги та проігноровано, що відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що - можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Отже, апелянт вважає, що слідчим суддею було проігноровано, що законодавством не передбачено право прокурора, слідчого розглядати заяву про кримінальне правопорушення до внесення її до ЄРДР, перейменування її у звернення, перевірку викладених в ній доводів без реєстрації в ЄРДР.

За наведених підстав апелянт вважає, що ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги, поданої на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури є незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали дотримано в повному обсязі.

Отже, у своїй скарзі ОСОБА_6 вказує, що 15.02.2024 він подав заяву на ім`я керівника прокуратури Кіровоградської області про кримінальне правопорушення, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 361 КК України суддю Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 , секретаря судового засідання ОСОБА_9 , процесуального прокурора ОСОБА_10 та невстановлену особу, яка назвалась ОСОБА_11 , які у зговорі (злочинній змові) 27.11.2023 вчинили незаконні - злочинні дії у вигляді несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно - комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.

Оскільки, в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені і розслідування не розпочато, скаржник звернувся зі скаргою до Ленінського районного суду м. Кіровограда на бездіяльність посадових осіб прокуратури Кіровоградської області.

За результатами судового розгляду цієї скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні і з таким рішенням погоджується колегія суддів, оскільки визнає безпідставними доводи апелянта про те, що висновки слідчого судді суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (частина 1 статті 11 КК).

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 до ЄРДР, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Отже, з матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до керівника прокуратури Кіровоградської області із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 361 КК України прокурора, суддю, секретаря судового засідання Комунарського районного суду м. Запоріжжя та невстановлену особу, яка назвалась ОСОБА_11 .

Відомості, викладені ОСОБА_6 в його заяві від 15.02.2024, до ЄРДР внесені не були і не внесені під час розгляду його скарги судом.

Статтею 214 КПК України визначено, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Розглядаючи дану скаргу слідчий суддя правильно врахував роз`яснення, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», відповідно до яких судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) Комітету Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Також, слідчий суддя правильно врахував і положення ч. 2 ст. 126 Конституції України, якою визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Аналогічні роз`яснення змісту гарантій незалежності й недоторканності суддів містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_6 не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення прокурором, суддею, секретарем судового засідання Комунарського районного суду м. Запоріжжя та невстановленою особою, яка назвалася ОСОБА_11 будь-яких дій, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення вказаними особами зазначеного в заяві скаржника кримінального правопорушення, а фактично висувається незгода з порядком проведення допиту свідка в судовому засіданні у кримінальному провадженні, що передбачає виключно судовий порядок оскарження, що в свою чергу, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою, щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень ст. 214 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи скаржника про те, що в заяві ним наведені достатні дані з посиланням на конкретні обставини, які доводять наявність в діях зазначених вище осіб ознак кримінального правопорушення. При цьому зауважує, що всупереч твердженням заявника, слідчий суддя не вирішувала питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до ЄРДР. Більше того, будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання до слідчого органу чи прокуратури не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Отже, оскільки висновки слідчого судді в ухвалі про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, за таких обставин ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровоградавід 01.03.2024, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання його заяви про кримінальне правопорушення віл 15.02.2024 залишити без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2