НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2619/24
Провадження № 1-кп/0182/950/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши в м.Нікополі Дніпропетровської області у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000155від 01.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, розлученої, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючої, на утриманні нікого не має, не є особою з інвалідністю, пенсіонером чи депутатом, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-01.07.2022 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до виплати штрафу в сумі 17000 грн; 11.09.2023 невиплачений штраф ухвалою суду замінено на покарання у вигляді громадських робот в кількості 240 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.162 КК України

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.ОСОБА_2 , 30.04.2024 близько 15 годині 45 хвилин знаходилась біля домоволодіння АДРЕСА_3 , де у неї виник злочинний умисел направлений на проникнення на території вказаного домоволодіння, право власності на яке належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі договору дарування від 02.10.2019 № 4098, НОВ 075860, НОВ 075861 та договору дарування від 30.10.2018 № 5017, ННР 725981, ННР 725982.

2.З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_2 близько 15 години 45 хвилин цього ж дня, перебуваючи в тому самому місці, в порушення ст. 30 Конституції України, згідно з якою кожному гарантується недоторканість житла (чи іншого володіння особи), статті 12 «Загальної декларації прав людини» та статті 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу володільця ОСОБА_3 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюю суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, незаконно, скориставшись тим, що у гаражі вказаного домоволодіння відсутні гаражні ворота та двері, натомість отвір воріт та дверей до гаражу перегороджені дерев`яними щитами та листами шиферу, відсунувши які, проникла на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , територія якого огороджена парканом. Далі, перебуваючи у дворі вказаного домоволодіння, ОСОБА_2 , через приставну дерев`яну драбину проникла до приміщення горища на даху житлового будинку, де перебувала до того, поки не почула, що біля двору домоволодіння зупинився автомобіль, після чого спустилась з горища та намагалась покинути територію домоволодіння перелізши через паркан, але не змогла цього зробити, та була виявлена господарем домоволодіння ОСОБА_3 .

3.Дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Процедура

4.До суду обвинувальний акт у вказаному кримінальному проваджені надійшов із клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до статті 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

5.Судом було постановлено ухвалу про розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000155у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в порядку статті 382 КПК України.

6.Судом на підставі частини четвертої статті 107 КПК України у зв`язку із тим, що відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Позиції учасників судового провадження

7.Разом із обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження від обвинуваченого ОСОБА_2 надійшла заява, яка підписана обвинуваченою у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згодна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без її участі. У вказаній заяві захисником адвокатом ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності (а.с.7-8).

8.Потерпілим ОСОБА_3 надано складену та підписану письмову заяву, згідно з якою він погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, при цьому зазначивши, що ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодився із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.с.9).

Оцінка та мотиви Суду

9.При досліджені матеріалів справи встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

10.У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене їй обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

11.Судом досліджені матеріали кримінального провадження № 0000155: витяг з ЄРДР від 01.05.2024 (а.п.1); копія електронного рапорту про отримання та реєстрацію ЄО за №11774 від 30.04.2024 (а.п.5); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.04.2024 (а.п.6); протокол огляду місця події від 30.04.2024 з фототаблицею та заява власника (а.п.7-13); протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.05.2024 із довідками до них (а.п.25-27, 29-31).

12.Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.

13.Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого їй обвинувачення.

14.Вина ОСОБА_2 у скоєному доведена у повному обсязі, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Призначення покарання

15.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

16.Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

17.Також, суд враховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченої.

18.Так, обвинувачена ОСОБА_2 на утриманні нікого немає, розлучена, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.39/1), не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.п.41-42).

19.Крім того, обвинувачена ОСОБА_2 раніше судима Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 01.07.2022 за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в сумі 17000 грн (а.п.39). Покарання за даним вироком ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.09.2023 замінено на покарання у виді громадських робіт строком 240 годин, яке відбула частково - 28 годин (а.п.44).

20.Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.66 КК України щире каяття.

21.Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.67 КК України судом не встановлено.

22.Слід зазначити, що санкція ч.1 ст.162 КК України передбачає альтернативні види покарання, такі як штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

23.Виправні роботи, застосовується до осіб, що офіційно працевлаштовані і відбувається за місцем роботи засудженого, а згідно з наявною в матеріалах справи інформацією ОСОБА_2 не працевлаштована.

24.Також суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої покарання у виді штрафу, оскільки за встановлених судом обставин даного кримінального провадження, ОСОБА_2 не працює, дані про дохід у матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що в разі призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу, воно становитиме для неї особистий надмірний тягар. Крім того, судом враховується, що покарання за попереднім вироком від 01.07.2023 у виді штрафу ОСОБА_2 не виконала, у зв`язку з чим воно було замінене на громадські роботи.

25.З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у виді обмеження волі, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

26.Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

27.Тому, остаточне покарання слід призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутого покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2022, з урахуванням ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 11.09.2023 якою штраф замінено на покарання у виді громадських робіт строком 240 годин, та з урахуванням положень п.4 ч.1 ст.72 КК України (одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт).

28.Підстав для застосування ст.69,75 КК України стосовно обвинуваченої ОСОБА_2 суд не вбачає.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

33.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

34.Речові докази по справі відсутні.

35.Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався, підстав для обрання суд не вбачає.

36.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

37.Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст.162 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

2.На підставі ч.1 ст.71 та з урахуванням вимог ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2022, з урахуванням ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 11.09.2023, та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) днів.

3.Початок строку відбуття покарання у виді обмеження волі обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

4.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не обирати.

5.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

6.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

7.Речові докази по справі відсутні.

8.Процесуальні витрати відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1