Код суду 233 Справа № 233/2689/24
Вирок
Іменем України
15 травня 2024 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який не працює, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 09 листопада 2009 року Ворошиловським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 08 квітня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- 03 лютого 2021 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- 31 березня 2021 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 70 КК України осьаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, звільнений 25.09.2023 по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому продовжено по теперішній час.
Так, 12 березня 2024 року, приблизно о 14.00 год., ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 перебував в гостях у ОСОБА_7 у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за якою остання разом із матір`ю ОСОБА_8 здійснює нагляд на час відсутності власників.
Того ж дня, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили приміщення вищевказаної квартири та направились додому, при цьому ОСОБА_4 помітив, що ОСОБА_7 не зачинила вхідні двері до приміщення зазначеної квартири. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна.
12 березня 2024 року, приблизно о 23 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що у кв. АДРЕСА_3 нікого не має та, що вхідні двері до вказаної квартири не зачинені, повернувся за вищевказаною адресою та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, шляхом вільного доступу проник до приміщення вищевказаної квартири, звідки викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме:
-дриль-шуруповерт «Дніпро-М», моделі «ТD-60», вартістю 911 грн. 25 коп.
-2 акустичні колонки «F&D SPS-500», вартістю 883 грн. 33 коп.;
-фотоапарат «FED -2 (ФЭД-2)», вартістю 420 грн.;
-пилосос «Philips Pover Cyclone 4», який для потерпілої матеріальної цінності не має,
після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 2214 грн. 58 коп.
Крім того, у період дії воєнного стану в Україні, 01 квітня 2024 року, у ранковий час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання його знайомого ОСОБА_6 . Під час спілкування з останнім, ОСОБА_4 стало відомо, що батьки ОСОБА_6 на даний час відсутні за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_5 , куди неодноразово, разом з ОСОБА_6 , приходив ОСОБА_4
01 квітня 2024 року, приблизно об 11.00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що дублікат ключа від квартири батьків ОСОБА_6 знаходиться в кишені куртки останнього, повідомив ОСОБА_6 , що йому необхідно відлучитись на деякий час. Після чого, ОСОБА_4 з кишені спортивної куртки ОСОБА_6 , яка висіла у коридорі на вішалці, витягнув дублікат ключів, та попрямував до місця проживання батьків останнього. Піднявшись на 4-й поверх під`їзду АДРЕСА_6 за допомогою ключа, відчинив двері квартири АДРЕСА_7 , проник у квартиру та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, викрав майно, що належить ОСОБА_9 а саме:
-машинку для стрижки «Mirta» моделі «НТ-5210G» вартістю 584 грн. 22 коп.;
-праску «Philips EasySpeed GC1742/40/BC 2000W» вартістю 940 грн. 76 коп.
після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 1524 грн. 98 коп.
Між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 07 травня 2024 року укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні, щиро каятись та надати правдиві покази в судовому засіданні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити, речові докази повернути володільцям, судові витрати не стягувати з обвинуваченого оскільки експертиза проведена не державним експертом.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно з ч. 5 ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника та з письмової згоди потерпілих може бути укладено угоду про визнання винуватості.
Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.
Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та підозрюваним, за участю захисника, 07 травня 2024 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 07 травня 2024 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.
Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності внаслідок вживання алкоголю, РПП внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності внаслідок вживання опіоїдів, за місцем проживання характеризується посередньо.
Разом з цим, обвинувачений ніде не працює, єдиного джерела доходів не має, раніше неодноразово судимий останній раз 31 березня 2021 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин за ч. 4 ст. 185 КК України, а отже, на думку суду, належних висновків для себе не зробив, що свідчить про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого, його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише із застосуванням покарання, пов`язаного лише з ізоляцією від суспільства - у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (три) місяців є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та підозрюваним за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Арешт накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 квітня 2024 року підлягає скасуванню.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню судовим експертом ОСОБА_10 проведено судову товарознавчу експертизу № 1126 від 22.03.2024 та 1275 від 03.04.2024.
Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Аналізуючи вказану норму права, доходжу висновку, що з обвинуваченого суд має право стягнути процесуальні витрати, в тому числі ті, що пов`язані із залученням експерта, лише у випадку ухвалення стосовно особи обвинувального вироку. При цьому слід зауважити, що такі витрати, відповідно ст. 124 КПК України, стягуються на корись потерпілої особи та/або на користь держави.
Як вбачається з матеріалів справи, експерт ОСОБА_10 є атестованим судовим експертом, який включений до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України, але не є фахівцем державної спеціалізованої установи.
За таких обставин стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_10 вартості експертизи яка проведена не працівником державної спеціалізованої установи, не передбачено чинним законодавством.
Відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято його під варту в залі суду.
Обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Разом з цим, за приписами ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 26 квітня 2024 року по 14 травня 2024 року включно, а початок строку відбування покарання визначити з дати оголошення вироку, а саме з 15 травня 2024 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 травня 2024 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 попереднє ув`язнення починаючи з 26 квітня 2024 року до 14 травня 2024 року включно у строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Початок відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 15 травня 2024 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Скасувати арешт накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, а саме на:
-два ключі з ланцюгом, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
-дриль-шуруповерт «Дніпро-М», моделі «ТD-60»,
-2 акустичні колонки « ІНФОРМАЦІЯ_3 »;
-фотоапарат «FED -2 (ФЭД-2)»;
-пилосос «Philips Pover Cyclone 4» передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_8 залишити останній за належністю.
- два ключі з ланцюгом передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції 60 від 27.04.2024 року повернути ОСОБА_6 за належністю.
-машинку для стрижки «Mirta» моделі «НТ-5210G» вартістю 584 грн. 22 коп.;
-праску «Philips EasySpeed GC1742/40/BC 2000W» вартістю 940 грн. 76 коп. передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_9 залишити останньому за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим який утримується під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Суддя: