Дата документу 25.06.2024Справа № 645/23/20
Провадження № 1-кп/554/18/2024
В И Р О К

Іменем України

25 червня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0002947 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, судимого

30 березня 2020 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

07 грудня 2019 року, близько 17 години, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в торговому залі магазину «Аврора», який належить ФОП « ОСОБА_5 », що в АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгового прилавку магазину два зарядних пристрої Kingleen Polymer Power Bank PZX C158 20 000 mAh, загальною вартістю 959,32 грн, які поклав до внутрішньої кишені своєї куртки, чим міг спричинити потерпілому матеріального збитку на вказану суму, однак злочин ним не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як при виході із магазину він був затриманий працівником охорони магазину.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинений повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище, наголосивши на повній відповідності дій, вчинення яких йому інкримінується в обвинувальному акті, обставинам, за яких це відбувалося. Зазначив, що дійсно в день та час, зазначені в обвинувальному акті, він, перебуваючи в торговому залі магазину «Аврора», що в АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяв із торгової полиці два названих в обвинувальному акті зарядних пристрої, поклав їх до внутрішньої кишені своєї куртки та попрямував в напрямку виходу з магазину, не сплачуючи при цьому за них при проходженні касової зони, маючи на меті здійснити таким чином їх крадіжку. Однак, при виході із магазину його було зупинено працівником охорони, якому він добровільно видав із кишень своєї куртки ці зарядні пристрої. В подальшому, на місце події за викликом прибули працівники правоохоронних органів.

Оскільки обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджувався за вчинення умисного, в тому числі аналогічного злочину, судимість за який не погашена у визначеному законом порядку та має невідбуте покарання за попереднім вироком, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і щиро розкаявся в цьому, характеристику його особи, ставлення до скоєного, його поведінку як під час скоєння правопорушення, так і після цього, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, що його обтяжують, а також те, що обвинувачений не перебуває на обліках в лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю і наркотиків, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, вважаючи, що це буде необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а також соціальної реабілітації.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення попереднього вироку Київського районного суду м. Харкова від 30 березня 2020 року, за яким він був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців, було встановлено, що обвинувачений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

При цьому, суд, з урахуванням викладеного, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому приходить до висновку про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався та підстав для обрання такого до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати по матеріалах кримінального провадження становлять 471,03 грн і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому основне покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Остаточне покарання визначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 30 березня 2020 року, за яким його було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців, більш суворим покаранням за цим вироком, у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, визнані такими відповідно до постанов слідчого від 10 грудня 2019 року: CD-R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження, два зарядні пристрої Kingleen Polymer Power Bank PZX C158 20 000 mAh, - повернути за належністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 471,03 грн процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6