н/п 1-кс/490/797/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1220/24
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

29 лютого 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, перебуваючого на тимчасово окупованій території,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом УСБУ в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000656 від 28.05.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

Клопотання мотивує тим, що громадянин України ОСОБА_6 , будучи начальником «Управління служби виконання покарань по Херсонській області», за попередньою змовою з невстановленими особами керівного складу органів виконавчої влади, силових структур та збройних сил Російської Федерації, у невстановлені дату та час, але не пізніше 28.05.2022, віддав наказ про вчинення інших порушень законів та звичаїв війни, які виразилися в незаконному переміщенні 28.05.2022 до раніше захопленої російськими військовими державної установи «Голопристанська виправна колонія (№7)» за адресою: вул. Набережна, 1Б, с. Стара Збур`ївка Бехтерської сільської громади Скадовського району Херсонської області, без згоди та із застосуванням примусу, осіб, які за вироками українських судів були засуджені та відбували покарання, а також, відповідно до судових рішень, утримувались під вартою в ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)», що розташована за адресою: вул. Суворова, 1, селище Центральне Шевченківської територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області. Вказані дії ОСОБА_6 вчинив з метою вивільнення території установи виконання покарань для подальшого розміщення військових ЗС РФ та інших незаконних збройних формувань, чим порушив вимоги статей 49, 147 IV Женевської конвенції та пункту (а) частини 4 статті 85 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів 1977 року, тобто вчинив воєнний злочин.

28.05.2022, близько 07.00 годин, до прилеглої території ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)», що розташована за адресою: вул. Суворова, 1, селище Центральне Шевченківської територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області, на військовій та цивільній техніці, прибули невстановлені військові ЗС РФ, які незаконно проникли на територію вказаної установи. Перешкоджаючи роботі установи, невстановлені військовослужбовці ЗС РФ наказали зібратися співробітникам офіцерського складу та вільного найму в актовому залі, обмеживши таким чином можливість їх пересування по території колонії з метою виконання своїх професійних обов?язків та попередження подальших незаконних дій військовослужбовців ЗС РФ відносно ув?язнених осіб, що утримувались в ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)». В актовому залі невстановлені військові ЗС РФ довели до співробітників офіцерського складу та вільного найму наказ ОСОБА_6 щодо приєднання ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» до створеного окупаційною владою «Управління служби виконання покарань по Херсонській області» та перевезення засуджених з ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» до ДУ «Голопристанська виправна колонія (№7)» за адресою: вул. Набережна, 1-Б, с. Стара Збур`ївка Бехтерської сільської громади Скадовського району Херсонської області, тобто на окуповану військовослужбовцями ЗС РФ територію. В той же час інші невстановлені військові ЗС РФ, загалом складом до 60 осіб, прибули на територію розміщення житлових приміщень ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)», де безпосередньо проживали ув`язненні, звідки силовими методами, погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, використовуючи світло шумові гранати, вивели останніх з їх кімнат, загалом 97 осіб, з них: 95 осіб, засуджених за вироками судів України, та двох утримуваних під вартою. Із застосуванням фізичної сили російські військові розмістили ув`язнених осіб у трьох вантажних автомобілях, за допомогою яких примусово перемістили їх спочатку до раніше захопленої російськими військовими ДУ «Голопристанська виправна колонія (№7)» за адресою: вул. Набережна, ІБ, с. Стара Збур`ївка, Бехтерської сільської громади Скадовського району Херсонської області, після чого, з часом, але не пізніше 11.11.2022, перемістили частину в?язнів, вивезених з ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)», до ДУ «Північна виправна колонія (№ 90)».

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково прокурор пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання від 8 до 12 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. Наразі підозрюваний тривалий час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається окупованими рф територіями України, звідки має можливість безперешкодно потрапити до території країни-агресора російської федерації.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до матеріалів клопотання, 04.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

У загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_6 , а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», у відповідності до вимог статей 278, ч. 8 ст. 135 КПК України.

Відповідно до оперативної інформації підозрюваний ОСОБА_6 продовжує перебувати на тимчасово окупованій збройними силами РФ території України.

16.01.2024 постановою старшого слідчого підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків співробітників ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)», а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Зазначені свідки та потерпілі надали свідчення щодо обставин силового захвату 28.05.2022 ДУ «Снігурівська виправна колонія № 5» та примусового вивезення ув`язнених з даної установи за наказом ОСОБА_6 ; протоколом огляду від 06.10.2023 матеріалів кримінального провадження № 0005312 від 04.11.2022, у ході якого встановлено факт призначення ОСОБА_6 наказом військового коменданта Херсонської області № 18 від 07.05.2022 на посаду начальника «Управління служби виконання покарань по Херсонській області» (російською мовою приказ военного коменданта Херсонской области № 18 от 07.05.2022 «О создании управления и назначении начальника службы исполнения наказаний по Херсонской области»); відповіддю Департаменту з ПВКП на запит прокурора № 18-399вих-23 від 17.02.2023 щодо переліку засуджених, які утримувались у ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» станом на 11.05.2022 та яких 28.05.2022 примусово вивезено військовослужбовцями ЗС РФ за наказом ОСОБА_6 до окупованої території Херсонської області;протоколом огляду від 16.08.2023 публікації «ВС России эвакуировали заключенных из колонии в Николаевской области»; допитом свідка - юриста ГО «Захист в`язнів України» ОСОБА_19 , яка надала свідчення щодо надання організацією допомоги ув`язненим, які за наказом ОСОБА_6 були перевезені з ДУ «Голопристанська виправна колонія (№ 7»), ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» до ДУ «Південна виправна колонія (№ 90)», та потім депортовані до виправних закладів РФ таіншими матеріалами в їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України: а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив злочин, який належить до особливо тяжкого, та відповідальність за який передбачена у виді позбавлені волі від 08 до 12 років та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань. Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний може продовжити вчиняти умисні дії спрямовані на допомогу державі-агресоручи на власний розсуд вчиняти дії з метою закінчення свого злочинного умислу, оскільки військова агресія з боку Російської Федерації на даний час не припинена.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 12 років. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, він є працездатною особою, даних про тяжкі захворювання відсутні, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його спрямування на посягання на основи національної безпеки України, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається, що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1