Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5612/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/396/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19.06.2024р. про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19.06.2024р. відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_10 погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 18 серпня 2024 року та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя вважав, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваного ОСОБА_7 , встановленим обставинам справи і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та всебічного дослідження обставин справи.

Зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст.15, п. 1 ч.2 ст. 115 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких умисних злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, у тому числі до неповнолітньої особи, міра покарання за які, у разі визнання його винуватим, передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі відповідно.

Вважає, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_7 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших учасників провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Наявність постійного місця проживання та роботи, позитивні характеристики, на що посилалась сторона захисту, з урахуванням фактичних обставин, характеру, тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та встановлених ст.177 КПК України ризиків, які не зменшилися недостатньо для доведення як відсутності ризиків, так і того, що ОСОБА_7 виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, зауважує, що ці обставини існували і на час подій, які інкримінуються ОСОБА_7 і вони не стали стримуючим фактором для підозрюваного. Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосований винятковий запобіжний захід як тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, заслухавши показання потерпілого ОСОБА_11 , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

25.04.2024 р. о 23 год. 30 хв. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області у справі №276/919/24 від 27.04.2024 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту затримання без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19 червня 2024 року у справі №296/5613/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000131 від 25.04.2024 до п`яти місяців, тобто до 26.09.2024.

Колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до повідомленої підозри 25.04.2024 приблизно о 22 год 00 хв між ОСОБА_7 , неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , які перебували на прилеглій території до магазину за адресою: АДРЕСА_2 , виникла бійка, під час якої ОСОБА_7 , за допомогою кухонного ножа, наніс один удар ножем в область черевної порожнини неповнолітнього ОСОБА_12 , в результаті чого настала смерть останнього, та наніс два послідовні удари ножем в область спини ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами огляду місця події від 26.04.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 від 26.04.2024, ОСОБА_14 від 26.04.2024, ОСОБА_15 від 26.04.2024, ОСОБА_16 від 26.04.2024; довідкою від 26.04.2024 виданої КНП «Хорошівська лікарня», відповідно до якої у ОСОБА_11 наявний діагноз: проникаючі ножові різані рани грудної клітини, правобічний пневматоракс, лівобічний гемопневматоракс; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 02.05.2024; лікарським свідоцтвом про смерть №904 від 26.04.2024, відповідно до якого смерть ОСОБА_12 настала від колото-різаного поранення печінки та судин, масивної крововтрати.

Колегія суддів приходить до висновку, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається заступник начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області підполковник поліції ОСОБА_10 у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ст.177 КПК України продовжують існувати на даний час.

На переконання колегії суддів слідчий суддя оцінюючи ризики та вважаючи, що до ОСОБА_7 можливо застосувати менш суворий запобіжний захід не врахував обставини вчинення особливо тяжких злочинів, які інкримінуються підозрюваному та наслідки, покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, з врахуванням ч.4 ст. 68 КК України (до 15 років позбавлення волі ).

При розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Слідчий суддя у своїх висновках припустився суперечностей, оскільки визнавши підозру обґрунтованою, в послідуючому поставив під сумнів обставини вчинення кримінальних правопорушень, вказавши на показання свідків та потерпілих, не конкретизувавши та необгрунтувавши, які дані в таких доказах свідчать про відсутність об`єктивної необхідності у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позитивні дані про особу підозрюваного, який не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, проживання, має сім`ю беззаперечно повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу, однак суд повинен враховувати і інші обставини оцінюючи ризики визначені ст.177 КПК, які слідчий суддя залишив без належної оцінки.

Як слідує з підозри та не заперечується ОСОБА_7 , він пішов на зустріч з неповнолітніми, які були в стані сп`яніння, були його вихованцями і до цього йому неодноразово телефонували та погрожували, прихопивши з собою ножа і використавши його під час конфлікту, в результаті чого одна людина загинула, а інша отримала тяжкі тілесні ушкодження, натомість у підозрюваного тілесних ушкоджень не виявлено.

Ці обставини на думку апеляційного суду вказують, що ОСОБА_7 повинен був розуміти до яких наслідків таке з`ясування стосунків могло призвести, мав багато часу щодо усе оцінити, попередити та знайти розумний, законний, а не імпульсивний, не контрольований шлях для вирішення цього конфлікту, врахувавши, що сам є педагогом, а потерпілі були неповнолітніми та його вихованцями.

На переконання колегії суддів, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя не в повній мірі взяв до уваги вказані обставини, а тому погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування ухвали слідчого судді та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи також дані про особу підозрюваного, беручи до уваги його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, конкретні обставини інкримінованих підозрюваному злочинів, тяжкість можливого покарання, воєнний стан, колегія суддів вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою на даний час, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого та доведені прокурором.

Колегія суддів враховує і те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я щодо двох осіб із застосуванням насильства, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує, в разі визнання його винним, вказує на обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи суспільну небезпечність кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , відомості щодо особи підозрюваного, апеляційний суд вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Наявність у підозрюваного позитивної характеристики, міцність соціальних зв`язків не є переконливим доводом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту, оскільки зазначені обставини згідно до підозри не стримали його від протиправної, неконтрольованої поведінки та не зможе гарантувати, що він не намагатиметься переховуватися від слідства та суду, продовжувати вчиняти злочини, незаконно впливати на потерпілих, свідків.

На думку колегії суддів, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає можливість застосування підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

При постановленні нової ухвали, колегія суддів враховує вимоги ч. 4 ст. 196 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Станом на день розгляду клопотання 19 червня 2024 року, слідчий суддя міг визначити строк дії ухвали на 60 днів, тобто до 18 серпня 2024 року.

За таких обставин, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу прокурора скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову ухвалу, якою застосовує до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18 серпня 2024 року.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст.404, 407,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19.06.2024р. про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Постановити нову, якою клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_10 погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18.08.2024 включно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: