Справа № 524/1559/24
Провадження № 1-кс/524/1240/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

УСТАНОВИВ:

01.02.2024 до Кременчуцького РУП надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, про те, що невстановлена особа під приводом купівлі причепу, шахрайським способом заволоділа грошовими коштами заявника, які останній перерахував на банківську картку продавця НОМЕР_1 в розмірі 1500 гривень.

04.04.2024 в ході огляду мобільний телефон «moto g22», в корпусі синього кольору, в чохлі чорного кольору без флеш носія, власником якого є ОСОБА_5 було вилучено.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, прокурор просив накласти арешт на вилучене в ході обшуку майно.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

В п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, клопотання не містить достатньо обґрунтувань, що вилучений мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для накладення на нього арешту відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. 170-171, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Мобільний телефон «moto g22», в корпусі синього кольору, в чохлі чорного кольору без флеш носія повернути ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_6