ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/68/24
Провадження №1-кп/477/289/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

05 березня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 його захисника адвоката- ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за №0000649 від 17.10.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В ході розгляду справи по суті від прокурора надійшло клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки розглянути кримінальне провадження до закінчення строку дії обраного запобіжного заходу неможливо.

В обґрунтування цього клопотання прокурором зазначено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді обвинуваченому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений та строк його дії закінчується 09.0.3.2023 року.

Підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стала обґрунтована підозра щодо вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину проти життя, що спричинив смерть людини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Вважає, що наразі, з урахуванням неможливості закінчити розгляд кнримінального провадження судом до зазначеної дати та наявності ризиків впливу на свідків та переховування від суду, з урахуванням характеру та способу вчиненого злочину, особи обвинуваченого, вважає, що раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід слід продовжити, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Захисник та обвинувачений заперечували щодо задоволення цього клопотання, зміни на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо цього клопотання, вивчивши клопотання прокурора, судщ дійшов наступного висновку.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений строк якого закінчується 09.03.2024 року

Наразі кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, об`єктивно закінчити розгляд кримінального провадження та ухвалити рішення до закінчення строку обраного запобіжного заходу неможливо. В зв`язку з чим, відповідно до вимог статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У частині першій статті 183 Кодексу визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частини перша, друга статті 194 Кодексу).

Як убачається з дослідженого існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні ним особливо тяжкого злочину проти життя, що спричинив смерть людини за. яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.

Обґрунтованість підозри була предметом дослідження під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому під час досудового розслідування.

Щодо існування ризиків, то, як вбачається із матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду було встановлено наявність ризику незаконного впливу на свідків та можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 хоча раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності, однак злочин у якому він звинувачується є насильницьким, в результаті якого позбавлено життя однієї особи, злочин вчинений у стані алкогольного сп`яніння на побутовому підґрунті, що свідчить про схильність обвинуваченого до насильства в критичних ситуаціях.

Вказане свідчить про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, та на сьогодні не зменшилися і продовжують існувати.

Крім цього, відповідно до вимог статті 178 КПК України, суд враховує дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Як зазначалось забороняється тримання під вартою лише з підстав тяжкості обвинувачення та незмінності ризиків. Дійсно, лише тяжкість обвинувачення не може бути підставою для продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з тим, усвідомлення обвинуваченим тяжкості покарання у разі можливого визнання його винуватості у вчиненні злочину, може спонукати обвинуваченого ухилитись від суду, що є ризиком, визначеним статтею 177 КПК України.

За таких обставин, оскільки існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого злочину, який є насильницьким, спосіб вчинення злочину,схильність обвинуваченого до насильства у стані алкогольного сп`яніння у сукупностіі з усвідомленням останнім тяжкості та невідворотності покарання, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, приходжу до висновку щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам.

Враховуюче викладене, суд вважає, що клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому підлягає задоволенню.

Щодо клопотання захисника та обвинуваченого про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту в зв`язку з тим, що свідки на яких він би зміг потенційно вплинути допитані судом , то воно не підлягає задоволенню, оскільки існування ризиків на день розгляду клопотання, передбачених ст. 177 КПК України, виключає можливість застосування цього запобіжного заходу і, на думку суду, лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 331 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів по 4 травня 2024 року включно з утриманням його в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1