Справа № 201/6747/24
Провадження № 1-кс/201/2350/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Дніпропетровськ, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не заміжньої, працевлаштованої двірником КЗ Дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 302 ДМР, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000813 від 23.05.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000813 від 23.05.2024 року.

У вищезазначеному клопотанні стороною обвинувачення зазначено про те, що ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, місці та за невстановлених слідством обставин з метою подальшого збуту незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який почала зберігати з метою збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, ОСОБА_4 , керуючись злочинним умислом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак не пізніше 05.06.2024 року, виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс в невстановленій кількості, шляхом перетирання попередньо вирощених та висушених рослин роду коноплі, що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, який розфасувала до 26 сліп пакетів і до одного поліетиленового мішка чорного кольору та почала зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

Так 05.06.2024 року, в ході проведення санкціонованого обшуку Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яка була розфасована до 26 сліп пакетів і до одного поліетиленового мішка чорного кольору та відповідно до висновку експерта речовина рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані масою 24,627 г., яка містить у своєму складу особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 22,351 г., яка знаходилась в одному з вище перерахованих сліп пакетів, яку остання зберігала за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.

Відомості про даний факт 23 травня 2024 року були внесені до ЄРДР за № 0000813, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

05 червня 2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

06 червня 2024 року ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, в порядку ст.ст. 42, 276-278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрювана вчинила тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, остання може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти поданого клопотання, посилаючись на відсутність достатніх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б обґрунтовували обрання підозрюваній найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також враховуючи наявність міцних соціальних зав`язків, офіційного працевлаштування та постійного місця проживання, просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби або визначений мінімальний розмір застави.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника та просила не застосовувати до неї найсуворіший вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, а також ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя доходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23 травня 2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000813 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

05 червня 2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

06 червня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема, протокол прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 04 квітня 2024 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01 травня 2024 року, складений стосовно ОСОБА_7 ; протокол огляду покупця та вручення грошових коштів від 07 травня 2023 року; протокол огляду добровільно виданих предметів від 07 травня 2024 року; висновок експерта № СЕ-19/104-24/19464-НЗПРАП від 08 травня 2024 року, складений за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протокол огляду від 20 травня 2024 року; протокол проведення слідчого експерименту від 20 травня 2024 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 20 травня 2024 року; рапорт інформування від 21 травня 2024 року; протокол обшуку від 05 червня 2024 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 05 червня 2024 року, складений стосовно ОСОБА_8 ; висновок експерта № СЕ-19/104-24/23601-НЗПРАП від 06 червня 2024 року, складений за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останньою вищезазначеного злочину за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду , оскільки з матеріалів клопотання встановлено, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого вона підозрюється належить до категорії тяжкого злочину, максимальна санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

В той же час, доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано будь-яких фактичних даних щодо намагання підозрюваної або інших осіб за її проханням або подальшою згодою незаконно вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також беручи до уваги на той факт, що підозрювана раніше не судима та має офіційне джерело доходу. У зв`язку із чим, ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

У той же час слідчий суддя при оцінці вказаного ризику враховує майновий стан і родинні звязки підозрюваної, її вік і соціальні зв`язки, у зв`язку із чим, вважає, що цей ризик є актуальним, проте не є вирішальними при обранні запобіжного заходу.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що прокурором, на момент розгляду клопотання, доведено обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений статтею 177 КПК України, зокрема, ризик переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, однак не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 вважає, що вагомих підстав для застосування щодо останньої виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено. У зв`язку з цим, на переконання слідчого судді, є підстави для застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений у клопотанні.

У своєму клопотанні стороною обвинувачення приділено недостатньо уваги, чому більш м`який запобіжний захід не зможе уберегти від тих ризиків, на які вона посилається. Враховуючи це, слідчий суддя самостійно оцінює кожний запобіжний захід і ризики, яким він зможе запобігти, у зв`язку із чим, аналізуючи в сукупності матеріали клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_4 , позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, яка має проблеми зі здоров`ям та має постійне місце проживання у м. Дніпрі, офіційно працевлаштована та займається суспільно корисною працею, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, то для запобігання ризику, який обґрунтований та встановлений в судовому засіданні, достатнім запобіжним заходом є домашній арешт у нічний час доби, та з покладенням на підозрювану певних обов`язків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 8 частини 5 статті 194 КПК України, що зможуть виступити достатніми стримуючими факторами для існуючих ризиків. Зазначений висновок слідчого судді узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Боротюк проти України», заява № 33579/04 п. 62, в якому зазначено, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишення в період часу з 22.00 години до 07.00 години місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк досудового розслідування, тобто до 06 серпня 2024 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, строком дії до 06 серпня 2024 року, а саме:

-прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000813 від 23.05.2024 року, або прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні, за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утриматися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному проваджені, крім випадків спільної участі у проведенні слідчих чи процесуальних дій;

-здати на зберігання у разі наявності до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.15 годині 11 червня 2024 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1