Провадження № 11-сс/4823/217/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 ,

психолога ОСОБА_9

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 травня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та застосовано особисте зобов`язання щодо неповнолітнього підозрюваного

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 3-го курсу Чернігівського професійного будівельного ліцею, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_10 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого; не відлучатися з м. Чернігова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або навчання.

В обґрунтування такого рішення слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри неповнолітнього ОСОБА_11 у вчиненні тяжкого злочину, однак визнав недоведеним ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки з часу оголошення ОСОБА_10 підозри, останній прибуває на виклики слідчого, надав визнавальні покази, прибув до суду на розгляд клопотання, порушення процесуальної поведінки підозрюваного органом досудового розслідування не зафіксовано, характеристики позитивні, тому вирішив, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування з покладенням ряду обов`язків.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчим суддею не в повній мірі врахована тяжкість злочину, у якому підозрюється неповнолітній ОСОБА_10 , та інші обставини, зокрема те, що він зник з місця вчинення злочину та був встановлений патрульними поліцейськими о 22 год. 26 хв. як особа, яка причетна до злочину. Звертає увагу, що у клопотанні порушувалося питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту саме в нічний час, коли відбулося кримінальне правопорушення, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, який зареєстрований за адресою батьків у АДРЕСА_2 проживає разом із сестрою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених підстав, захисника, законного представника та неповнолітнього підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, запевняючи, що особисте зобов`язання забезпечить і надалі належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 , вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах доводів поданої апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів, слідчим відділом Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001357 від 28.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

30.04.2024 року неповнолітнього ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч. 2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як вбачається із матеріалів провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції, слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, ступінь його тяжкості, доведеність передбаченого ст. 177 КПК України одного ризику: можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, зважаючи на зухвалий спосіб вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_10 , особу підозрюваного, який є неповнолітнім, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем навчання, з моменту оголошення підозри жодних порушень процесуальної поведінки не виявляв, вину визнає, усвідомив та жалкує про скоєне.

Слідчим суддею були враховані всі обставини, з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті, на які посилається сторона обвинувачення, а тому ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

В клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10 такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання для запобігання єдиному ризику, доведеному суду, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є обґрунтованим та законним.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 травня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання неповнолітньому ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4