КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ "ІН-ВЕСТ ТРЕЙД" - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно за результатами проведеного обшуку в період з 10.10.2023 по 01.11.2023 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2023 по справі 757/43775/23-к ДП "Ізмаїльський морський торгівельний порт" (), що фактично знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами: :01:031:0359, :01:031:0360, :01:031:0361, за результатами якого виявлено та вилучено:

- шрот соняшниковий, відповідно до приймальних актів, у загальній кількості 869,820 т., який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - начальнику складу ВПК-1 ДП "Ізмаїльський морський торгівельний порт", що зберігається в складському приміщенні, які опечатано бирками.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, представник власника майна подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та постановленою з грубими порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що слідчим суддею в порушення приписів ст. 21 КПК України не було вжито заходів для з`ясування того, хто є власником даного майна. Відповідно до договорів поставки № 16 та № 17 з ТОВ СП "Укрсоя" - власником арештованого майна є ТОВ "ІН-ВЕСТ ТРЕЙД".

Крім того, ТОВ "ІН-ВЕСТ ТРЕЙД" та його посадові особи не мають жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0001799 від 26.09.2023.

На думку автора апеляційної скарги, арештоване майно не відповідає жодному з критеріїв речового доказу, визначених ст. 98 КПК України, та не має жодного відношення до обставин, які розслідуються у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, адвокат наголошує, що такий арешт може призвести до псування або повної втрати зазначеного майна і значних матеріальних збитків у його власника, оскільки шрот соняшниковий є швидкопсувним продуктом.

Також, як стверджує представник, клопотання про арешт майна було подано прокурором із порушенням процесуальних строків, передбачених ст. 171 КПК України, лише 09.11.2023.

На думку апелянта, враховуючи, що оскаржувана ухвала була постановлена без належного виклику та участі власника майна або його представника, копія судового рішення фактично отримана представником лише 22.11.2023, а ухвала про відмову в скасуванні арешту майна постановлена 18.12.2023, то строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як такий, що пропущений із поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а її апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судове засідання представник власника майна та прокурор не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомили.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001799 від 26.09.2023 за фактом діяння вчиненого умисно на шкоду суверенітету та економічній безпеці України, в умовах воєнного стану; за фактами заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого в особливо великих розмірах; за фактами внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, що спричинили тяжкі наслідки; легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом вчинені в особливо великому розмірі, з правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.

09.11.2023 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотання про арешт майна тимчасово вилученого за результатами проведеного обшуку в період з 10.10.2023 по 01.11.2023 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2023 по справі 757/43775/23-к ДП "Ізмаїльський морський торгівельний порт" (), що фактично знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами: :01:031:0359, :01:031:0360, :01:031:0361, за результатами якого виявлено та вилучено:

- шрот соняшниковий, відповідно до приймальних актів, у загальній кількості 869,820 т., який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - начальнику складу ВПК-1 ДП "Ізмаїльський морський торгівельний порт", що зберігається в складському приміщенні, які опечатано бирками, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги слідчим суддею були дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 26.09.2023 до ЄРДР за № 0001799 від 26.09.2023 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2023 надано дозвіл на проведення слідчими слідчої групи, а також прокурорами групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001799 від 26.09.2023 обшуку в нежитлових будівлях та спорудах розташованих на земельних ділянка з кадастровими номерами :01:031:0359, :01:031:0360, :01:031:0361, за адресою: АДРЕСА_1 , що використовуються як цілісний майновий комплекс ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» () та на праві власності належить Одеській обласній державній адміністрації (), з метою встановлення і вилучення наступних предметів, речей та документів, а саме: договорів перевалки; договорів експедиторських послуг; листів від клієнтів щодо приймання зернових (з зазначенням якісних показників та обсягів партій); довіреностей на представників клієнтів для отримання документів; журналів реєстрації автотранспорту; журналів реєстрації товарно-транспортних накладних; журналів зважування; журналів реєстрації аналізів (якісних показників зерна); залізничних (ж/д) накладних; добових звітів (форми 36- 37, приймальні акти з внесеними даними); даних з програм бухгалтерського обліку 1-С щодо приймання та відвантаження зерна (відображенням реєстрації автотранспорту, вагонів, ваги); складських квитанцій; журналів реєстрації складських квитанцій; документів щодо номінації судна; доручень на відвантаження та завантаження (накази, довідки кількості відвантаженого зерна); судових справ; коносаментів, за період з 01.06.2023 року по 20.09.2023 року.

Наявність такої ухвали обумовлює законність проведення обшуку за наведеною адресою та законність вилучення виявленого під час обшуку майна, яке є тимчасово вилученим.

При цьому, постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 від 01.11.2023 року вказане в клопотанні майно визнано у кримінальному провадженні № 0001799 від 26.09.2023 визнано речовим доказом.

Твердження апелянта про те, що власник майна не має відношення до кримінального провадження не є достатньою підставою для відмови у накладенні арешту, враховуючи те, що виявлена сільгосппродукція має доказове значення у цьому кримінальному провадженні. Оскільки буде використане в подальшому для доказу фактів та обставин, що встановлюються.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В даному випадку ідеться про накладення арешту на шрот соняшниковий, у загальній кількості 869,820 т з метою забезпечення збереження цього речового доказу, такий арешт може бути накладений на майно ТОВ "ІН-ВЕСТ ТРЕЙД", яке не фігурує в рамках даного кримінального провадження.

Для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів КПК України передбачено дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК (частина 3 статті 170 КПК України).

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу причетність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Враховуючи обставини можливого вчинення злочину, який розслідується у цьому кримінальному провадженні, існує сукупність розумних підозр вважати, що зазначене майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Відтак, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ТОВ "ІН-ВЕСТ ТРЕЙД", не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Слідчий суддя дотримався вимог п.п. 5, 6 ч.2 ст. 173 КПК України, та врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до негативних наслідків для проведення досудового розслідування, таких як приховування, пошкодження чи псування майна.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі апелянт також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях, тобто без врахування об`єктивних відомостей.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно за результатами проведеного обшуку в період з 10.10.2023 по 01.11.2023 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2023 по справі 757/43775/23-к ДП "Ізмаїльський морський торгівельний порт" (), що фактично знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами: :01:031:0359, :01:031:0360, :01:031:0361, за результатами якого виявлено та вилучено:

- шрот соняшниковий, відповідно до приймальних актів, у загальній кількості 869,820 т., який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - начальнику складу ВПК-1 ДП "Ізмаїльський морський торгівельний порт", що зберігається в складському приміщенні, які опечатано бирками, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ "ІН-ВЕСТ ТРЕЙД" - адвоката ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1191/2024 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 757/51103/23-к

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9

Доповідач: ОСОБА_1