У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,адвоката ОСОБА_3 ,його довірителя ОСОБА_4 ,слідчого В ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,-

встановила:

06.02.2024 р.в провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України на постанову про закриття кримінального провадження.

У скарзі зазначено,що 05.02.2024 р. адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 була отримана оскаржувана постанова від 30.12.2023 р.,якою слідчим СВ ВП № 3 ЗРУП ГУПН в Запорізькій області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження,внесене до ЄРДР за № 0002208 від 29.12.2023 р.за заявою ОСОБА_4 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення,передбаченого ст.296 ч.2 КК України.

Не погоджуючись з цим процесуальним рішенням, автор скарги зазначає,що вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого передчасним, оскільки, на його думку, останнім не було здійснено всіх необхідних і можливих слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, не встановлено та не допитано свідків факту кримінального правопорушення,можливих винуватців,тому вважає,що перевірка заяви ОСОБА_4 про злочин була проведена поверхнево.

Просить скасувати постанову від 30.12.2023 р.,якою слідчим ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження,внесено до ЄРДР за № 0002208 від 29.12.2023 р.за заявою ОСОБА_4 про вчинення відомою особою кримінального правопорушення,передбаченого ст.296 ч.2 КК України,кримінальне провадження направити до відповідного органу для подальшого досудового розслідування.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 -адвокат ОСОБА_3 при розгляді скарги висловився про незаконність оскаржуваного рішення слідчого з посиланням на те,що останній не встановив всіх обставин події,коло осіб,на яких скаржився ОСОБА_4 ,обмежився лише допитом самого заявника,через що передчасно прийняв процесуальне рішення,яке є предметом оскарження.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги з тих підстав,що слідчим у повному обсязі вчинені необхідні слідчі дії для з`ясування фактичних обставин справи та перевірки їх доказами,після надання яким правової оцінки прийнято обґрунтоване та законне рішення про закриття кримінального провадження з підстав,передбачених ст.284 ч.1 п.2 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу по суті скарги, дослідивши її матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зокрема, здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні регламентовано положеннями ст.ст. 303-307 КПК України та забезпечується механізмом оскарження учасниками кримінального провадження визначених ст. 303 КПК України рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора у кримінальному провадженні слідчому судді.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого,дізнавача про закриття кримінального провадження-заявником,потерпілим,його представником чи законним представником.

З тексту скарги вбачається та іншого наразі не встановлено,що автором скарги висловлена незгода з постановою слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП ГУПН в Запорізькій області ОСОБА_5 ,якою закрито кримінальне провадження,внесено до ЄРДР за 0002208 від 29.12.2023 р.на підставі ухвали слідчого судді від 11.12.2023 р.за заявою ОСОБА_4 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення,передбаченого ст.296 ч.2 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України ,досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст. 9 ,ст.40-1 КПК України, слідчий,дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України,принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий,дізнавач,прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим,дізнавачем,прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ,слідчим СВ ВП № 3 ЗРУП ГУПН в Запорізькій області ОСОБА_5 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні,внесеному до ЄРДР за № 0002208 від 29.12.2023 р.на підставі ухвали слідчого судді від 11.12.2023 р.за заявою ОСОБА_4 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення,передбаченого ст.296 ч.2 КК України.

Під час проведення досудового розслідування був допитаний заявник ОСОБА_4 ,який пояснив,що його сусіди з 2006 р.по теперішній час незаконного підслуховують ОСОБА_4 спеціальними пристроями з контактними мікрофонами крізь стіни,підлогу або крізь ями у них,просвердлені перфоратором задля отримування в їх акустичних системах високої гучності звуку розмов і інших рухів задля здійснення хуліганства відносно нього. ОСОБА_4 вказано,що хуліганські дії з боку сусідів виражаються в тому,що останні перевищують допустимі норми гучності,дозволені Державними санітарними нормами,що виражаються у постійних звукових коливаннях стін і стелі квартири ОСОБА_4 .

Дослідженим показанням слідчий надав правову оцінку та прийняв процесуальне рішення про закриття кримінального провадження з підстав,передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України,за відсутності складу злочину,передбаченого ст.296 ч.2 КК України.

Доводи скаржника на користь скасування цієї постанови зводяться до того,що слідчим,крім допиту ОСОБА_4 ,не вжито заходів для отримання інших доказів для підтвердження або спростування обставин кримінального правопорушення.

Однак ані у тексті скарги,ані у судовому засіданні її автор не конкретизував,які саме докази не отримав слідчий.

Зі змісту показань ОСОБА_4 вбачається, що тілесних ушкоджень він не отримував,речові докази відсутні,тому проведення експертних досліджень слідчий не ініціював.

По суті скарга зводиться до того,що ОСОБА_4 та його представник не погодились з проміжком часу,протягом якого було проведено досудове розслідування,проте на користь такої незгоди жодних вагомих аргументів,які б спростували висновки слідчого,не навели,а лише суб`єктивне сприйняття перебігу досудового розслідування як занадто швидкоплинного,не є підставою для скасування постанови слідчого,заявником не наведено будь-яких вагомих аргументів на користь такого висновку.

Показання ОСОБА_4 за своїм змістом про те,що він постійно відчуває чиєсь переслідування,підслуховуванням тощо,вказують на формальні ознаки розладу особистості,що не може бути підставою штучно залучати правоохоронні органи для переслідування осіб,до яких ОСОБА_4 через стан здоров`я відчуває недовіру.

Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01)» від 06.09.2005 , право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Керуючись статтями 303-305,309 Кримінального процесуального кодексу України,слідчий суддя-

постановила :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження,внесеного до ЄРДР за № 0002208 від 29.12.2023 р.за заявою ОСОБА_4 про вчинення злочину,передбаченого ст.296 ч.2 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1