Справа № 646/2889/23
№ провадження 1-кп/646/178/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за № 0000790 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Риги, Лохвицького району Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не військовозобов`язаного, одруженого, не працюючого, є пенсіонером МВД, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, всупереч вимогам п.п. 1. 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 21.12.1974 № 3314 (XXIX), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, у станови, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.

З 26.02.2022 по 10.09.2022 територія Куп`янського району Харківської області була окупована збройними формуваннями Російської Федерації.

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено обвинуваченого, громадянина України ОСОБА_3 , який є негативно налаштованим проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які для забезпечення національної безпеки України, відновлення і підтримання правопорядку на всій території держави здійснюють комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації.

Після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, період часу з 22 березня 2022 року по 29 березня 2022 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений займаючи досаду начальника служби безпеки ТОВ ВКФ «Старк», будучи відповідальним за збереження майна вказаного підприємства, перегнав за місцем свого проживання за здресою: АДРЕСА_1 , трактор колісний ХТА-250-12 «СЛОБОЖАНЕЦЬ», державний номерний знак НОМЕР_1 , транспортний засіб- навантажувач «Volvo» (модель транспортного засобу та державний номерний знак в ході досудового розслідування не встановлено) та зберігав вказане майно на території домоволодіння.

У подальшому, в період часу з 23 березня 2022 року по 29 березня 2022 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в с. Старовірівка Куп`янського району Харківської області, у обвинуваченого виник злочинний умисел, спрямований на передачу матеріальних ресурсів представникам збройних та військових формувань держави-агресора російської федерації та незаконних збройних та військових формувань, створених на тимчасово окупованій території України, після чого обвинувачений вступив у злочинну змову з представником воєнізованих формувань держави-агресора російської федерації з позивним «Пітер».

Реалізуючи свій протиправний умисел, у період з 23 березня по 29 березня 2022 току, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений будучи громадянином України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, усвідомлюючи, негативні наслідки розміщення військової техніки, бойових припасів та особового складу військових формувань держави-агресора російської федерації, займаючи посаду начальника служби безпеки ТОВ ВКФ «Старк», будучи відповідальним за збереження майна вказаного підприємства, добровільно передав представникам збройних та військових формувань держави-агресора російської федерації та незаконних збройних та військових формувань, створених на тимчасово окупованій території України приміщення, ангари, склади, адміністративні будівлі та території, які належать ТОВ ВКФ «Старк», розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , які у подальшому використовувались незаконними збройними та воєнізованими формуваннями, створеними на тимчасово окупованій території та збройним воєнізованим формуванням держави-агресора російської федерації для розміщення військової техніки, боєприпасів та особового складу, приховування особового складу, військової техніки збройних формувань держави-агресора російської федерації від їх виявлення ЗСУ та вирішення логістичних питань для доставки техніки, особового складу та боєприпасів в зону бойових дій для зміцнення бойових позиції збройних формувань держави-агресора російської федерації та незаконних збройних формувань, створених на тимчасово окупованій території України.

Надалі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, у період з травня по серпень 2022 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, добровільно та неодноразово передавав представникам збройних та військових формувань держави-агресора російської федерації та незаконним збройним та військовим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території України, матеріальні ресурси, а саме: транспортний засіб - навантажувач фронтальний марки «Volvo» (модель та державний номерний знак транспортного засобу в ході досудового розслідування не встановлено), трактор колісний ХТА-250-12 «СЛОБОЖАНЕЦЬ», державний номерний знак НОМЕР_1 , які зберігались на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , для потреб окупаційних військ (перевезення будівельних матеріалів та побудови фортифікаційних споруд тощо).

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.111-1 КК України, як передача матеріальних ресурсів незаконним збройним та воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, а також збройним та воєнізованим формуванням держави-агресора

19.06.2024 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою обвинувачений в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111-1 ч.4 КК України, визнав себе винним повністю, щиро покаявся та сприяв під час досудового розслідування розкриттю кримінального правопорушення. Також зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення у кримінальному провадженні.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.111-1 КК України, та покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді штрафу розміром десять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування строком на 11 років з конфіскацією майна

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Частина 1 ст.474 КПК України регламентує, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів чи тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Таким чином кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнає себе винуватим є нетяжким злочином, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПУ та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3

Судові витрати по справі відсутні.

Арешт на тимчасово вилучене майно скасувати.

Долю речових доказі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою - скасувати.

Керуючись ст.ст. 615, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.06.2024 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 Кримінального кодексу України та призначити покарання в виді штрафу у розмірі десять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімнадцять тисяч) гривень,з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування строком на 11 років з конфіскацією майна

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати.

Арешт тимчасово вилученого майна - скасувати.

Речові докази по справі:

-предмети за загальними ознаками схожі на військову куртку ЗС РФ, військовий кітель ЗС РФ, військові штани ЗС РФ, наручний годинник із відображенням на циферблаті прапорів РФ та Республіки Біларусь - знищити;

-два журнали-книги із записами та особистими підписами охоронців об`єкту під час окупації - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон Vivo 2015, чорного кольору, із сім карткою оператора НОМЕР_2 imel 1: НОМЕР_3 , imel 2: НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні СВ УСБУ в Харківській області передати в розпорядження ОСОБА_3 .

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 у той же строк з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1