Справа180/977/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 03.05.2024 року з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-04.06.1996 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжяза ч.2 ст.215-3, ч.3 ст.140, ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.43 КК УКраїни приєднано невідбутий строк за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05.06.1995 року, до відбуття 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

-01.11.2000 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжяза ч.2 ст.81, ч.3 ст.81, ст.42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

-12.02.2001 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.140, ч.3 ст.142, ст.42 КК УКраїни до позбавлення волі строком на 8 років, додаткове покарання: конфіскація майна. Звільнений 25.09.2009 року з Кам`янської ВК №101 Запорізької області у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-21.09.2017 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК Українивід відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;

-10.06.2019 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75, ст.76 КК України звільнено з іспитовим строком 1 рік,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 року, приблизно о 13-00 год., обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , на грунті конфліктної ситуації, діючи умисно, протиправно, незаконно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, долонею правої руки штовхнув у область грудної клітини потерпілу ОСОБА_4 , яка перебувала у положенні стоячи поряд з кріслом, від вищевказаного поштовху остання сіла в крісло. Далі, ОСОБА_3 підійшов ближче до потерпілої ОСОБА_4 , яка перебувала у положенні сидячі на кріслі, та перебуваючи у положенні стоячи, наніс 1 удар кулаком лівої руки у область обличчя потерпілої ОСОБА_4 , а саме - в область брови над правим оком. Далі, продовжуючи реалізовувати свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , перебуваючи у положенні стоячи, схопив кістю правої руки передню частину шиї потерпілої ОСОБА_4 , яка перебувала в положенні сидячі в кріслі і почав здавлювати кістю шию останньої, при цьому нанісши 2 удари кулаком лівої руки у область обличчя потерпілої ОСОБА_5 , а саме в область брови над правим оком.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №145-Е від 07.05.2024 року, у потерпілої ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубця в області правої надбрівної дуги, який є наслідком загоювання колишньої ймовірної забійної рани, слідів саден на передній поверхні шиї справа, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

09.05.2024 року ОСОБА_3 отримано копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Положеннями ч.2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості за вчинення проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником ОСОБА_6 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорює, вважає, що органом дізнання вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вичинив кримінальний проступок передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить рецидив злочинів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

При призначені покарання суд враховує факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.1 ст.12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, наявність пом`якшуючої і обтяжуючої покарання обставин, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зважаючи на всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, визначене санкцією ч.1 ст. 125 КК України, у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 301, 302, 368, 376, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору направити копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1