Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1531/2024 Справа № 641/4938/21
УХВАЛА
11 липня 2024 року м. Харків
Старший слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку від 10.07.2024 з 06:00 до 07:20 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) магазин для набоїв 1 шт.; 2) набої 6 шт. з маркуванням 7,62х39 мм. «ЛПЗ»; 3) д.н.з НОМЕР_1 2 шт., шляхом заборони відчуження та розпорядження. Вилучені предмети після проведення необхідних експертних досліджень, зберігати у камері схову ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.06.2021 року надійшла заява ОСОБА_5 , про те, що водій автомобіля «Фольцваген» підрізав заявницю на автівці, після чого став погрожувати предметом схожим на автомат.
10.07.2024 в період часу з 06:00 до 07:20 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено: 1) магазин для набоїв 1 шт. поміщено до сейф-пакету № PSP 2410631; 2) набої 6 шт. з маркуванням 7,62х39 мм. «ЛПЗ» поміщено до сейф пакету № CRI 1074596; 3) д.н.з
НОМЕР_1 2 шт., поміщено в сейф пакет № WAR 1704769.
З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, надали слідчому судді заяви про розгляд клопотання без їх участі.
У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів клопотання вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України орган досудового розслідування довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,7,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку від 10.07.2024 з 06:00 до 07:20 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) магазин для набоїв 1 шт.; 2) набої 6 шт. з маркуванням 7,62х39 мм. «ЛПЗ»; 3) д.н.з НОМЕР_1 2 шт.
Місцем зберігання речового доказу визначити: камеру схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пров. Івана Лєщенкова, б. 12.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1