Єдиний унікальний номер 205/9288/24
Номер провадження 1-кс/205/897/24
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючий не повну середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні № 000611 від 29.04.2024 року ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні № 000611 від 29.04.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 в ніч з 23.04.2024 до 24.04.2024 (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , де побачив автомобільний гараж, в якому знаходився припаркований транспортний засіб марки «Toyota RAV 4» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належний згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням в приміщення.

В подальшому, ОСОБА_4 знаходячись в вказаному місці та в вказаний час, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, пошкодив наружну стіну приміщення гаражу за вищевказаною адресою, та таким чином проник у нього. Знаходячись всередині приміщення гаражу, ОСОБА_4 відкрив ворота гаражу та підійшов до водійської двері транспортного засобу марки «Toyota RAV 4» д.н.з. НОМЕР_1 , який на той момент знаходився у відчиненому стані, відчинив транспортний засіб, та сів до його салону.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, за допомогою ключів від замку запалення, які були в автомобілі інструментів, завів його та здійснив рух з першочергового місцеперебування транспортного засобу, тим самим заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «Toyota RAV4» д.н.з. НОМЕР_1 проти волі потерпілого ОСОБА_7 , тим самим спричинивши потерпілому матеріальну шкоду.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

23.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та 23.05.2024 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 від 24.05.2024 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 липня 2024 року включно.

У клопотанні зазначено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як він вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з можливістю конфіскації майна, також слід врахувати, той факт, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має тобто не має стійких соціальних зв`язків. Також, відповідно до допиту в якості свідка ОСОБА_9 , останній повідомив, що ОСОБА_4 мешкає в нього за адресою: АДРЕСА_3 , лише час від часу. За адресою, яку раніше ОСОБА_4 називав місцем свого мешкання, а саме АДРЕСА_2 , він мешкав лише декілька місяців до свого останнього затримання. Також, на сьогоднішній день не встановлено всіх обставин, вчинення кримінального правопорушення, необхідних для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також для визначення остаточної правової кваліфікації та винуватості (або невинуватості) в діях підозрюваного, орган досудового розслідування припускає, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі, з метою не притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченою ч. 2 ст. 289 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років з можливістю конфіскації майна, ОСОБА_4 шляхом умовлянь та погроз може впливати на свідків, для зміни останніми своїх показань, неявки останніх до органу досудового розслідування та суду, оскільки йому відомі анкетні дані свідків, місця їх мешкання. ОСОБА_4 є неодноразово судимим за злочини проти власності тому є об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти корисливі злочини з метою отримання грошових коштів для життя, оскільки він офіційно не працевлаштований та іншого джерела доходу не має.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити та продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати більш м`який запобіжний захід

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала свого захисника.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про продовження строку запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку захисника, підозрюваного, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту ст. 197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме серед іншого - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного, обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність соціальних зв`язків.

Слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності такої особи до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення є достатніми.

Отже, вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд враховує конкретні обставини даної справи та обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу, зокрема, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з можливістю конфіскації майна, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у разі визнання його винуватим, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, офіційно не працевлаштований, тобто відсутні соціальні важелі впливу, які б могли утримати підозрюваного на місці та запобігти ризику.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконно впливати на свідків, для зміни останніми своїх показань, неявки останніх до органу досудового розслідування та суду, оскільки йому відомі анкетні дані свідків, місця їх мешкання та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній був неодноразово судимий за злочини проти власності, що вказує на можливу схильність підозрюваного до кримінально-протиправної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд приходить до висновку, що продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є виправданим, оскільки застосування інших запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки і виконання завдань кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 20 липня 2024 року, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не закінчено, слідчий суддя вважає необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 196 - 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні № 000611 від 29.04.2024 року - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 14 вересня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1