Провадження №11-кп/801/864/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2024 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2024 задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 08.00 год. 06 липня 2024 року, без визначення застави.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може ухилятись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, що спричинило загибель людини.

Суд не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що є недостатніми для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали суду та ухваленні нового рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу. Просить застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Вимоги мотивує тим, що у прокурором не підкріпленого належними доказами наявність ризиків. перелдабче6них ст. 177 КПК України. ОСОБА_8 вину визнав, щиро розкаявся, тому у нього не має потреби незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином. Проживає за постійним місцем реєстрації, виявляє психічні розлади у вигляді розладів психіки та поведінки.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового засідання; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга- задоволенню - не підлягає.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відносить ся до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою виконано у відповідності до вимог ст.ст.184,199 КПК України та містить суть обвинувачення, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

- наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;

- існують ризики, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_8 буде переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається сторона захисту, не є тими безумовними підставами, які слугують підставами для зміни запобіжного заходу, не спростовують ризиків, наведених прокурором у клопотанні, які вважав доведеними суд.

З висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки сукупність встановлених судом та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти існуючим ризикам.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Визнання вини ОСОБА_8 , щире каяття, наявність психічних розладів, позитивну характеристику колегія суддів враховує, проте не вважає ці обставини визначальними та непереконливими, оскільки вони не свідчать про те, що для обвинуваченого буде стримуючими факторами та здатними вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшити встановлені ризики, за умови його стійкоі, послідовної антисоціальної поведінки.

Крім того, судом першої інстанції не завершено судовий розгляд кримінального провадження, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 вірно продовжено за наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2024 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17.08.2024 року включно, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4