Cправа №505/1017/24
Провадження №1-кс/505/625/2024
УХВАЛА

Іменем України

14.03.2024 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000230 від 11.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що в провадженні відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №-0000230 від 11.03.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

10.02.2024 до чергової частини ВнП №-1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 м. Одеса про те, що в ніч на 10.03.2024 в період часу з 01:00 години по 04:00 години, невстановлена особа, шляхом вільного доступу проникла до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звідки здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 2300 гривень.

10 березня 2024 в ході проведення огляду місця події прилеглої території до домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: обгорілий фрагмент куртки чорного кольору зі шнурками салатового кольору. Присутній ОСОБА_5 , пояснив, що це залишки від куртки чорного кольору зі шнурками салатового кольору, яка належала його онуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була викрадена у нього з будинку в ніч на 10.03.2024. У подальшому вищевказане майно було запаковано до прозорого сейф пакету НПУ СУ з індивідуальним номером PSP 2251735 та тимчасово вилучено до відділення поліції №-1 Подільського РУП ГУ НП в Одеській області, за адресою м. Балта, Одеська область, вул. Поштова, 23, для подальшого залучення в якості речового доказу.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У зв`язку з виявленням під час огляду вказаного вище майна, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п.1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказане майно має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 1 ст.171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Арешт вказаного майна, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Таким чином, виникає необхідність у проведенні повноцінного розслідування та встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, проведення відповідних судових експертиз, встановлення усіх власників даного майна. Крім того, відповідно до ст. 98 КПК України дані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що вищевказане тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та використовуватимуться в доказуванні.

Від слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки слідчий надав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, суд вважає, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначеної особи, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вилучене майно є речовим доказом, оскільки відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, являється предметом кримінально протиправних дій та містить відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, мають тимчасовий характер.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000230, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.03.2024 під час огляду місця події прилеглої території до домогосподарства АДРЕСА_1 , а саме: обгорілий фрагмент куртки чорного кольору зі шнурком салатового кольору, які запаковано до прозорого сейф-пакету НПУ СУ з індивідуальним номером PSP 2251735, шляхом заборони розпоряджатись вказаним майном і використовувати його.

Визнати місце зберігання речового доказу, а саме: обгорілого фрагменту куртки чорного кольору зі шнурком салатового кольору, які запаковано до прозорого сейф-пакету НПУ СУ з індивідуальним номером PSP 2251735, в камері зберігання речових доказів, що розташована за адресою: вул. Поштова, 23, м. Балта, Подільський район, Одеська область.

Виконання ухвали покласти на слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1