Справа №175/6238/24
провадження №1-кс/175/1820/24
01 травня 2024 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника (у відеоконференції) ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 30 квітня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Краматорськ, Донецької області, громадянка України, заміжня, із середньо-спеціальною освітою, на утриманні маюча неповнолітню доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідом не являється, офіційно не працевлаштована,
раніше судима - вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2023 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, штраф сплачено частково в розмірі 900 грн., відносно якої:
яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
У кримінальному провадженні ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Прокурор зазначає на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання.
Підозрювана у судовому засіданні заперечувала проти клопотання слідчого. Просить суд обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою
Захисник підтримав думку підозрюваної.
Суд вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.
07 квітня 2024 приблизно о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_4 зайшла до торгівельного кіоску № НОМЕР_1 , розташованого на « АДРЕСА_3 , де здійснює торгівлю жіночою білизною, раніше їй не знайома ФОП ОСОБА_9 . Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_4 . оглянула товари та в неї виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: жіночою білизною належною ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, 07 квітня 2024 приблизно о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_9 , що вона бажає придбати жіночу білизну та розрахуватись за неї шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок ФОП. Обравши білизну, ОСОБА_4 повідомила потерпілій ОСОБА_9 , що перевела грошові кошти в якості оплати за вказані речі на банківський рахунок ОСОБА_9 та, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману ОСОБА_9 , не здійснивши оплату, заволоділа жіночою білизною, а саме:
- еротичним комплектом білизни червоного кольору з кільцями «Lace Enchantress Bra Set - Boldly Bewitching», в новому стані, вартістю 1468 грн.
- леопардовим комплектом білизни торгівельної марки «Люся» з надписами «victorias sekret», (Комплект 8030-2), в новому стані, вартістю 527,23 грн.
- жіночим безшовним комплектом у рубчик # 1789 рожевого кольору, в новому стані, вартістю 127,34 грн.,
- бюзгалтером чорного кольору «DuoDuoKeKe» NO: НОМЕР_2 , в новому стані, вартістю 113,46 грн.;
- жіночими трусами з блискітками чорного кольору торгівельної марки «Cotton Hill», артикул 6068, в новому стані, вартістю 84,73 грн.
Після чого, не збираючись повертати вищевказані речі власниці, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, таким чином шляхом обману, заволоділа чужим майном, що належить ОСОБА_9 , в подальшому розпорядилась вказаним майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2320 гривень 76 копійок.
30.04.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно.
Вина підозрюваної ОСОБА_4 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої, протоколами пред`явлення особи для впізнання, вилученими речовими доказами та іншими матеріалами в їх сукупності.
Підозрювана ОСОБА_4 вчинила нетяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрювана буде залишатися на волі.
Переховуватися від органів досудового розслідування та суду, полягає у тому, що підозрювана, у разі визнання її винною в інкримінованому злочині, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років позбавлення волі, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду.
Крім цього, органом досудового розслідування не виключається можливість того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованих територіях Донецької, Луганської, Херсонської та Запорізької областях.
Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 продала невідомій особі свій мобільний телефон, за допомогою якого остання незаконно, шляхом зловживання довірою, заволоділа майном потерпілої. Вказана річ могла бути використана як доказ факту чи обставин вчинення злочину, про які достовірно відомо ОСОБА_4 .
Незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрювана може вплинути на потерпілу, оскільки проживає з нею в одному місті, знає адресу її міста роботи, що фактично створить умови для здійснення впливу на потерпілу, у тому числі шляхом залякування Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на потерпілу залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими чи свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.
Тобто ризик впливу на потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 , будучи особою засудженою за кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних речовин, передбачене ст. 309 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., на сьогодняшній день штраф досі не сплатила, є особою, що вживає наркотичні засоби, обвинувачується у скоєнні 10 епізодів шахрайства, за якими обвинувальні акти у кримінальних правопорушеннях спрямовані на розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, постійного місця роботи не має, та проживає саме за рахунок скоєних кримінальних правопорушень корисливої спрямованості, самостійно не припиняє своєї злочинної діяльності, її дії припинені лише працівниками поліції. Тобто обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу не припинить злочинну діяльність підозрюваної.
Наявність неповнолітньої доньки також не зупиняє злочинних дій підозрюваної. Згідно протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_10 , встановлено, що з нею проживає її малолітня онука ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є донькою ОСОБА_4 . Остання вихованням та утриманням своєї доньки жодним чином не займається, з донькою не проживає, відвідуя її близько двох разів на місяць.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 будучі на волі отримає можливість здійснити всі ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрювана, перебуваючи під домашнім арештом отримає можливість незаконно впливати на потерпілого, знищити речі та документи, вчиняти інший злочин.
За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваної свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для неї у цьому випадку можуть бути визнані нею менш небезпечними ніж кримінальне переслідування, оскільки в разі доведення провини ОСОБА_4 загрожує покарання до 3 років позбавлення волі.
З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; що підозрювана ОСОБА_4 , має можливість переховуватися від суду, може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може здійснити вплив на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, схильна вчиняти інше кримінальне правопорушення; тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення неею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує її, її вік, репутацію, спосіб життя, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є обрання, щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Підозрювана ОСОБА_4 перебуваючи на волі, або при обранні судом стосовно неї більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не буде позбавлена можливості, чинити тиск на потерпілого, які вже надали органу досудового розслідування викриваючи показання, з метою змусити їх відмовитись від цих показань в суді. Запобігання настання вказаним ризикам без обрання до підозрюваної ОСОБА_4 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є неможливим.
Таким чином, констатовані ризики є обґрунтованими та доведеними для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Обґрунтуванням необхідності тривалого тримання особи під вартою є:
ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року);
ризик перешкоджання здійсненню обвинувачення з боку обвинуваченого у випадку його звільнення (рішення ЄСПЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року);
тривалість існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину як неодмінна умова законності її продовжуваного тримання під вартою (рішення ЄСПЛ «Геращенко проти України» від 7 листопада 2013 року);
-суворість покарання, яке може бути призначено, як слушний елемент в оцінці ризику можливості переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Серйозність висунутих обвинувачень свідчить про те, що державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує (рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 року).
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити та сховати будь-які речі та документи, впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобіганню цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів і існує обґрунтована необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З метою запобігання переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, необхідно останній обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У ході розслідування кримінального провадження, були зібрані матеріали, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, та в подальшому застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На теперішній день є достатньо підстав вважати, що знаходячись на свободі ОСОБА_4 може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чим може перешкодити своїми діями досудовому розслідуванню.
Таким чином, із вище викладених обставин, можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а більш м`який запобіжний захід не може бути обраний.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, передбачені ч.1 ст. 183, п.п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 371, 372 КПК України,
Клопотання старшого слідчого СВ краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 30 квітня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 13:00 годин 29 червня 2024 року.
Відповідно до ст. 296 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області
Код банку отримувача МФО: 820172
Призначення платежу: - застава, як міра запобіжного заходу за (ПІБ особи, за яку внесено заставу), постанова (Дніпропетровського районного суду №____ справи, дата постанови), ПІБ особи, яка вносила кошти;
У разі внесення підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленої застави на вказаний депозитний рахунок, вважати, що до неї обрано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити, підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятору.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
У разі внесення застави та звільнення підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з цим з-під варти, покласти на нього строком до 29 червня 2024 року наступні обов`язки:
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (залежно від стадії кримінального провадження) про своє місце проживання;
- прибувати до слідчого прокурора чи суду (залежно від стадії кримінального провадження) за кожним викликом;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому підозрюваний проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання слідчому (прокурору) свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним після звільнення зазначених обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Копію ухвали вручити прокурору і підозрюваному та направити до СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Краматорське РУП ГУНП в Донецькій області.
Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1