ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 671/2324/23

Провадження № 11-кп/4820/145/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому у режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 0000168, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2023, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Знам`янка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 309 КК України на підставі частини 4 статті 309 КК України, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом обставини

ОСОБА_6 обвинувачується в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_6 , порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме: всупереч вимогам ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», 04.09.2023 біля 13.00 год., перебуваючи навпроти домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , на узбіччі дороги зірвав гілля дикоростучої рослини коноплі, усвідомлюючи, що вказана рослина є нарковмісною, таким чином умисно, незаконно придбав, з метою подальшого незаконного виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, без мети збуту.

В подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , шляхом висушування та часткового подрібнення, умисно, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 5,524 г., який в період з 04.09.2023 до 13.09.2023 умисно незаконно зберігав за вищевказаною адресою, з метою власного використання, без мети збуту, до виявлення його працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, посилаючись на те, що він добровільно звернувся в медичний заклад для лікування, де пролікувався від наркоманії. Зазначив, що повністю визнає свою вину та розкаюється у скоєному.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2023 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України; кримінальне провадження №0000168 про обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, закрито; вирішено питання щодо речових доказів у порядку статті 100 КПК України; ухвалено компенсувати судові витрати за проведену судову експертизу наркотичних засобів в сумі 956 грн за рахунок держави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор не погоджується з ухваленим рішенням суду першої інстанції у частині вирішення питання стягнення процесуальних витрат та просить скасувати постановлену ухвалу у цій частині у зв?язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також постановити нову ухвалу, якою стягнути процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 956 грн за проведення судової експертизи наркотичних засобів із ОСОБА_6 , в іншому ухвалу залишити без змін.

Наголошує, що своє рішення щодо віднесення судових витрат на рахунок держави суд мотивував виключно положеннями статті 124 КПК України, проте такі висновки суду суперечать статті 126 КПК України та правовій позиції, викладеній у постанові Об?єднаної Палати Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, де зазначено про віднесення процесуальних витрат на рахунок держави виключно при звільненні особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України: у зв?язку з закінченням строків давності.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 надіслала заперечення на скаргу прокурора, в яких просила відмовити у задоволенні скарги прокурора та віднести судові витрати на рахунок держави. Зазначила, що посилання прокурора на статтю 126 КПК України є недоречним, оскільки ця норма регулює процесуальну форму (вирок чи ухвала), згідно з якою стягуються процесуальні витрати.

Окрім того, викладена в апеляційній скарзі практика Верховного Суду щодо стягнення процесуальних витрат не заслуговує на увагу, оскільки наведені у цих справах обставини не є тотожними цій справі.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити повністю, з наведених у апеляційній скарзі підстав.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Прокурор звернувся до апеляційного суду зі скаргою на ухвалу суду першої інстанції щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 309 КК України на підставі частини 4 статті 309 КК України та закриття провадження у справі та оскаржує її в частині компенсації судових витрат за проведену судову експертизу наркотичних засобів в сумі 956.00 грн за рахунок держави, оскільки вважає, що таке рішення суперечить статті 126 КПК України та правовій практиці Верховного Суду.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, зважаючи на наступне.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

При цьому питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та судового розгляду.

Главою 8 КПК України регулюється питання розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні, в тому числі, які пов`язані з залученням експертів.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Статтею 126 КПК України встановлено, що суд вирішує питання про судові витрати вироком або ухвалою.

З такого формулювання вбачається, що КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. І як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17), суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд першої інстанції постановив ухвалу, якою звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 309 КК України на підставі частини 4 статті 309 КК України, закрив кримінальне провадження щодо обвинуваченого на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України та постановив компенсувати судові витрати за проведену судову експертизу наркотичних засобів в сумі 956,00 грн за рахунок держави.

Згідно з частиною 4 статті 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ця норма є імперативною для суду і не має місця для судової дискреції. Відтак, суд звільняє особу, яка хворіє на наркоманію, від кримінальної відповідальності за її добровільне прийняття рішення щодо необхідності такого лікування. Тим самим особа усвідомлює та визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення й розкаюється у вчиненому.

Таким чином, у разі відсутності в ОСОБА_6 бажання проходити лікування від наркоманії та звернення до суду з відповідним клопотанням, судом був би ухвалений обвинувальний вироку за пред`явленим обвинуваченням, і як наслідок суд мав би стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

І хоча наведеними вище нормами кримінального процесуального закону прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України (у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності), колегія суддів робить висновок, що нестягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе лише у випадках ухвалення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження за реабілітуючими підставами.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду вказав, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дає суду змогу в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження в зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, має відшкодувати саме ця особа.

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Зазначене абсолютно узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справах №342/1560/20 від 29.09.2021, №584/800/20 від 07.10.2021, № 930/497/23 від 01.02.2024.

Окрім того, колегія суддів вважає за доцільне взяти до уваги висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17, згідно з яким, лише у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України процесуальні витрати понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, крім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення та мотиви з яких суд першої інстанції дійшов висновку про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності жодним із учасників судового розгляду не оспорювалися, тому у порядку статті 404 КПК України, колегією суддів не перевірялися.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з нереабілітуючих підстав і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат на залучення експерта в сумі 956.00 грн за проведення судової експертизи наркотичних засобів. Тому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що судові витрати за проведення експертизи слід компенсувати за рахунок держави.

Відповідно до статті 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного вище, колегія судді вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги прокурора, змінити ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2023 року в частині вирішення питання стягнення процесуальних витрат, в іншому ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2023 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 309 КК України на підставі частини 4 статті 309 КК України, змінити в частині рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів в сумі 956,00 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3