Справа № 346/3097/24
Провадження № 1-кс/346/584/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного: ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань суду, клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України; загальна середня освіта, отримав спеціальність оператор комп`ютерного набору; до затримання працював у Франції та Польщі; осатнні два роки живе у м.Коломия, приблизний щомісячний дохід складав 10000 гривень; не одружений; на утриманні нікого не має; судимостей не має; депутатом не являється; на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває), який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.310 та ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.03.2024 року за № 0000190, в якому

сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_3 , слідчий: ОСОБА_4 , з боку захисту підозрюваний: ОСОБА_6 та його захисник: ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Cлідчий, за погодженням із прокурором, подав до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Тож суд вирішував це питання на підставі клопотання сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення.

Зібрані на досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню докази, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених частиною ч.2 ст.310 та ч.2 ст.307 КК України. Наявними є ризики того, що:

- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його виним);

- підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення.

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому тільки тримання підозрюваного під вартою може убезпечити від настання вказаних ризиків. І вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню зазначеним ризикам. Також просив застосувати заставу в максимальному розмірі та покласти на підозрюваного обов`язки.

Позиція сторони захисту.

Підозрюваний свою вину у вчиненому визнав, бажає дати пояснення.Також зазначив, що він працював в Франкції будівельником 2-3 роки тому, (пів року там був) не офіційно з 2022 року, крім того працював в Польщі будівельником неофіційно, знає польську, перебував там 3 місяці в 2021 році. Працював фітнес тренером у м. Коломиї з 2022-2023 роки. Володіє українською, польською та трошки англійською мовами. Дохід одержує 10000 гривень, оскільки працює підсобником та має криптовалюту. Має авто у власності та заощадження у розмірі 11 000 гривень на рахунку та 3000 гривень готівкою. Тітка в Ізраїлі орендує будинок та працює, брат у Києві також працює, батько з матірю розлучені. Також зазначив, що у нього ще є 3 брата та 3 сестри.

Його захисник вказав, що повідомлення про підозру за частиною 2 статті 310 є необґрунтованою, оскільки мета збуту нічим не підтверджується, а також невідомими залишаються інші особи, з якими на думку сторони обвинувачення ОСОБА_6 вступив у попередню змову, а щодо правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, то там мала місце провокація злочинів, оскільки людиною, яка придбала наркотичний засіб, є агент поліції. Прокурор не довів обставини, які вказані у клопотанні. Цілодобовий домашній арешт або в застава в мінімальному розмірі буде достатньою, оскільки доказів наявності мети збуту у двох осіб, які про це попередньо домовились немає. Разом з цим заперечив щодо обрання запобіжного заходу строком на 60 діб, оскільки його можна обрати тільки на строк досудового розслідування, а підозрюваний затриманий з 11.06.2024 року.

Оцінка суду щодо можливості обмеження свободи підозрюваного.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І суд одразі відзначає, що при розгляді клопотань сторони обвинувачення щодо застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, слідчий суддя здійснює контроль за дотриманням права будь-якої людини на свободу пересування.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 29 Конституції України).

Отже, право людини на свободу пересування не є абсолютним і може бути обмеженим, але тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Також слідчий суддя враховує, що за положеннями частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: b) законний арешт для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт, здійснений з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому суд враховує і практику застосування цієї норми права Європейським судом з прав людини, зокрема висновок цього суду з рішення у справі «Ассанідзе проти Грузії» (Assanidze v. Georgia), заява № 71503/01, п. 171, ECHR 2004-II) за яким Суд повторив, що слово «законний» і словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом» у пункті 1 статті 5 Конвенції за своєю суттю відсилають до національного законодавства та встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання його матеріально-правових і процесуальних норм.

Тому слідчий суддя застосовує положення КПК України, напряму.

Отже, положення частини 1 статті 131 КПК України передбачають, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. І відповідно до частини 1 статті 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому згідно з частиною 4 статті 176 КПК України, запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого із прокурором, або за клопотанням прокурора.

А отже, з метою досягнення дієвості кримінального провадження заходи його забезпечення (в тому числі й тримання підозрюваного під вартою) можуть бути застосованими й під час досудового розслідування.

Проте суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор): 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; 3) незаконно впливати на свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення;

При цьому частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

А в силу положень частини 1 та 3 статті 184 КПК України, саме прокурор повинен довести і наявність обгрунтованої підозри, і наявність зазначених ризиків.

З огляду на зміст повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 12 чернвя 2024 року, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що за попередньою змовою із невідомою особою та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та часі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно, в порушення ст. ст. 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, придбав декілька насінин рослин конопель (канабісу), (точної кількості досудовим розслідуванням не встановлено), які в подальшому в період часу з 01.03.2024 по 11.06.2024 року спільно із іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами посіяв в окремі ємності та вирощував, обробляючи вказані рослини, здійснюючи за ними відповідний догляд та полив, у приміщенні нежитлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , які відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, з метою їх подальшого збуту, до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що відбулось в період з 15:08 по 17:31 годин 11.06.2024 під час проведення санкціонованого судом обшуку в ході якого було виявлено та вилучено 12 рослин рослини коноплі «канабіс», які є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у незаконному посіві та вирощуванні конопель за попередньою змовою групою осіб з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України

Крім цього ОСОБА_6 з корисливих мотивів з метою отримання прибутку, маючи злочинний умисел спрямований на збут особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - канабіс, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, направлений на зберігання та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, у порушення ст. ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», 03.06.2024 близько 16:05 години знаходячись поблизу свого місця проживання, на прилеглій території будинку, що за адресою АДРЕСА_3 , у власному автомобілі марки та моделі MERCEDES-BENZ 260 E сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи біля себе заздалегідь заготовлений поліетиленовий зіп-пакет із вмістом зеленої речовини рослинного походження, під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 , здійснив збут останньому шляхом продажу вищевказаного поліетиленового зіп- пакету із вмістом зеленої речовини рослинного походження, яку зберігав при собі, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, в кількості перерахунку на суху речовину 1,803 грама, за що ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у незаконному зберіганні та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України

В подальшому ОСОБА_6 з корисливих мотивів з метою отримання прибутку, маючи злочинний умисел спрямований на збут особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - канабіс, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, направлений на зберігання та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, у порушення ст. ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», 07.06.2024 близько 16:15 години знаходячись поблизу свого місця проживання, на прилеглій території будинку, що за адресою АДРЕСА_3 , у власному автомобілі марки та моделі MERCEDES-BENZ 260 E сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи біля себе заздалегідь заготовлений поліетиленовий зіп-пакет із вмістом зеленої речовини рослинного походження, під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 , здійснив збут останньому шляхом продажу вищевказаного поліетиленового зіп- пакету із вмістом зеленої речовини рослинного походження, яку зберігав при собі, яка відповідно до висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, в кількості перерахунку на суху речовину 1,735 грама, за що ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у незаконному зберіганні та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

В сукупності ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310 та ч.2 ст.307 КК України (а.с. 58-59).

Разом з цим слідчий суддя відзначає, що на підтвердження вказаних обставин, слідчий та прокурор надали докази, які їх підтверджують: витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.6-7,10); рапорами працівників поліції (а.с. 8,9,11) постановою про обєднання матеріалів досудових розслідувань (а.с. 12), дорученням щодо встановленню осіб причетних до кримінального правопорушення (а.с.13), протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії та фототаблицею (а.с.14-15,16-17), висновком експерта від 06.06.2024 року (а.с. 18-21), протоколом добровільної видачі (а.с. 22), протоколом особистого огляду покупця (а.с. 23), висновком експерта від 11.06.2024 року (а.с. 24-26), протоколом добровільної видачі (а.с.27), протоколом особистого огляду покупця (а.с. 28), висновком експерта від 12.06.2024 року (а.с. 29-31), протоколом допиту свідка (а.с. 32-34), протоколом обшуку (а.с. 35-37), протоколом обшуку (а.с. 38-39), постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання (а.с. 40-41), вимогою працівників поліції, запитом та відповіддю на запит (а.с. 42-43,44,45,46), дорученням для надання безоплатної вторинної правничої допомоги (а.с. 47), протоколом затримання особи (а.с. 48-49), пам`яткою про процесуальні права та обов`язки (а.с. 50-51), протоколом допиту підозрюваного (а.с. 52), повідомленням про підозору у вчиненні кримінальних павопорушень (а.с. 53-54), протоколом допиту підозрюваного (а.с. 55-56), копією консультаційного висновку спеціаліста (а.с.57), повідомленням про зміну раніше оголошеної підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (а.с. 58-59), протоколом про результати контролю за вчиненням злочину (а.с. 60-61), протоколом про результати контролю за вчиненням злчину (а.с. 62-63), запитом щодо отримання інформації (а.с.68), вимогою працівників поліції (а.с.69), рапортом працівників поліції (а.с.70,71), протоколом додаткового допиту свідка (а.с. 72-74).

Слідчий суддя також відзначає, що за положеннями частини 2 статті 307 КК України, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини є окремим і самостійним складом злочину.

Також положеннями частини 2 статті 310 КК України незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку чи конопель особою, яка була засуджена за цією статтею чи яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307, 309, 311, 317 цього Кодексу, або вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою збуту, а також незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості п`ятисот і більше рослин чи конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин є окремим і самостійним складом злочину.

Як наслідок, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених саме частиною 2 статті 307 та частиною 2 статті 310 КК України.

Звичайно, суд дуже уважно ставиться до аргументів захисника про те, що підозру за частиною 2 статті 310 КК України є необґрунтованою, оскільки мета збуту нічим не підтверджується, а також невідомими залишаються інші особи, з якими на думку сторони обвинувачення ОСОБА_6 вступив у попередню змову, а щодо правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, то там мала місце провокація злочинів, оскільки людиною, яка придбала наркотичний засіб, є агент поліції.

Слідчий суддя відзначає, що на даному етапі досудового розслідування , показів свідка ОСОБА_9 , які вказані у протоколі її додаткового допиту досаттньо як для того аби стверджувати про наявність обгрунтованої підозри у тому, що ОСОБА_6 міг мати мету збуту того канабісу, який він вирощував, так і для того аби стверджувати про те, що від діяв з іншою людиною, яка разом із ним цим займалась та яку бачила свідок. Але разом з цим, оскільки його особу, ще не було встановлено, але є обгрунтована підозра у тому, що така людина є, суд вважає, правильною кваліфікацію діяння ОСОБА_6 по ч.2 ст.310 КК України, на даному етапі розслідування.

Сам по собі факт того, що негласні слідчі дії проводились з ініціативи поліції, і в реєстр досудового розслідування відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України були внесені теж на підставі даних поліції, не можуть вказувати однозначно на провокацію, а тому на даному етапі досудового розслідування суд не може це констатувати.

Слідчий суддя також згоден із тим, що прокурор довів наявність ризиків:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний дійсно може переховуватись, зважаючи на: тяжкість покарання яке йому загрожує за один із злочинів (позбавлення волі на строк від 6 до 10 років), якщо його вина буде доведена у встановленому законом порядку;

- підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, оскільки він може впливати на свідка.

Проте слідчий суддя не згоден із тим, що прокурор довів наявність інших заявлених ним ризиків, зокрема ризики того, що підозрюваний: може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення, оскільки на вказані речі було накладено арешт та поміщено в камеру зберігання. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення недоведений оскільки, це є припущення прокурора, нічим не обґрунтоване. Натомість частина 2 статті 194 КПК України вимагає від прокурора довести вказані ним ризики.

Отже слідчий суддя погоджується із тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 та частиною 2 статті 310 КК України та наявність двох вказаних ним ризиків, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема ризики того, що: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню.

Проте слідчий суддя відзначає, що за положеннями частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Однак зважаючи на викладені вище обставини, що підтверджуються доказами (з урахуванням тих, чому слідчий суддя вважає наявним ризик переховування підозрюваного від суду та органів досудового розслідування та можливого перешкоджання кримінальному провадженні слідчий суддя погоджується із тим, що сама суть всіх інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: особисте зобов`язання (стаття 179 КПК України), особиста порука (стаття 180 КПК України), домашній арешт (стаття 181 КПК України), з урахуванням частини 3 статті 196 КПК України не зможуть запобігти доведеним прокурором ризикам, зважаючи на ризики, які довів прокурор, кількість та небезпечність предметів злочинної діяльності підозрюваного та кількість епізодів такої діяльності, у вчиненні якої він підозрюється, незважажючи на визнання ним вини. До того ж, суд не побачив дійсної щирості у визнанні підозрюваним своєї вини та правильної оцінки своїх вчинків.

При цьому суд враховує, що: докази про вчинення підозрюваним злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 та частиною 2 статті 310 КК України є вагомими; йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 10 років; підозрюваному 24 повних років; зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України; загальна середня освіта, отримав спеціальність оператор комп`ютерного набору; до затримання працював у Франції та Польщі; тільки останні два роки живе у м.Коломия, приблизний щомісячний дохід складав 10000 гривень; не одружений; на утриманні нікого не має; судимостей не має; депутатом не являється; на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває.

Слідчий суддя також враховує, що за положеннями частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. А підозрюваний обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (від 6 до 10 років).

А тому слідчий суддя вважає, що підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даному етапі слідства, дійсно відсутні.

І як наслідок, слідчий суддя погоджується із тим, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак строком на 57 днів.

Оцінка суду щодо застави.

Відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя чи суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язані визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Тож суд враховує, що згідно з частиною 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Що з урахуванням того, що з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028 гривень, складає від 60560 до 242240 гривень.

Прокурор вважав, що розмір застави повинен бути максимальним, тобто 242240 гривень, а захисник - що, мінімальний.

Проте слідчий суддя виходить із того, що метою застави є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення цих коштів у дохід держави, в разі невиконання обов`язків (частина 1 статті 182 КПК України); але також, розмір застави не може бути завідомо непомірним для обвинуваченого (ч.4 статті 182 КПК України).

Тож з огляду на це, обвинуваченому слід визначити заставу у розмірі - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 гривень.

Оцінка суду щодо обов`язків обвинуваченого.

За положеннями частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, тоді слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід та зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, передбачених частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Тож зважаючи на те, що прокурор довів наявність обґрунтованого підозри у вчиненні обвинуваченого кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує один ризик; і недостатність для його запобігання застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, але суд визначив заставу, на обвинуваченого, строком на 2 місяці, слід покласти такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування, у будь-якій формі, із свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання, протягом 3 (трьох) діб, свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон до територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України у Івано-Франківській області.

Отже, керуючись статтями 2,7-29, 30-33, 36, 37, 42, 45-47, 55-57, 73, 75-83, 84-117, 131-132, 133-146, 176-206, 276-279, 291-293, 314-372, 376, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , на 60 днів, без визначення застави задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 (п`ятдесят сім) днів, по 09 серпня 2024 року. У обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більший строк - відмовити.

Визначити ОСОБА_6 заставу, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, яка може бути внесена у будь-який момент як самим підозрюваним, так і іншими особами (фізичними або юридичними), у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок (отримувач: ТУ ДСА в Івано-Франківській області; рахунок отримувача: НОМЕР_2 ; код отримувача: 26289647; МФО отримувача: 820172; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ; призначення платежу: застава, ухвала суду у справі №346/3097/24; прізвище, ім`я та по-батькові платника застави, ЄДРПОУ суду: 26534733).

У разі внесення застави, уповноважена службова особа місця тримання ОСОБА_6 під вартою, повинна негайно звільнити його з-під варти та повідомити про це прокурора Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти, у зв`язку із внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 на строк по 09 серпня 2024 року покладаються наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, а також Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування, у будь-якій формі, із свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання, протягом 3 (трьох) діб, свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон до територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України у Івано-Франківській області.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала має строк дії з 14 червня 2024 року по 09 серпня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 19 червня 2024 року о 17 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1