ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої вирішується питання

про продовження застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, щодо якої вирішувалось питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року про продовження застосування щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, призначених ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року про продовження застосування щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, призначених ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 травня 2022 року.

Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що оскільки відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №1078 від 01 листопада 2023 року ОСОБА_8 страждає на хронічне психічне захворювання, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду, заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і звільнити його від примусового лікування.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що 01 березня 2022 року не відчиняв двері працівникам поліції, оскільки останні не показали йому свої посвідчення, та стукали і двері, а не дзвонили у дзвінок. Вказує, що не викликав швидку, оскільки знав, що вона не працює. Звертає увагу, що потерпілі цивільний позов про відшкодування шкоди не заявляли. Зазначає, що лікується вже більше півтора року і вважає, що вже вилікувався.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.

Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 , просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 травня 2022 року щодо ОСОБА_8 було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Вказані примусові заходи були неодноразово продовжені, останній раз ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 липня 2023 року.

Відповідно до ст. 95 КК України та ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожний хворий не рідше одного разу на 6 місяців оглядається комісією лікарів-психіатрів того психіатричного закладу, де він перебуває на лікуванні, з метою визначення його психічного-стану і вирішення питання про можливість зміни виду лікування або його припинення. Якщо у стані хворого відбудуться істотні зміни, представник психіатричного закладу подає до суду заяву разом з зазначеним висновком комісії лікарів-психіатрів. Підставою зміни виду примусового заходу медичного характеру є стан здоров`я хворого, внаслідок чого він стає менш суспільно небезпечним, ніж раніше.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів провадження слідує, що огляд ОСОБА_8 комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу, де він перебуває на лікуванні, було проведено 01 листопада 2023 року, тобто до спливу 6-місячного строку, та відповідно до відмітки суду першої інстанції 09 листопада 2023 року уповноваженою особою представником Дніпровської філії Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги ДУ Інститут судової психіатрії МОЗ України разом з висновком комісії лікарів-психіатрів ДФ СЗНПД ДУ ІСП МОЗ України №1078 від 01 листопада 2023 року було подано до суду першої інстанції заяву про продовження застосування щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру.

Згідно матеріалів провадження суд першої інстанції, приймаючи до уваги висновок ДФ СЗНПД ДУ ІСП МОЗ України №1078 від 01 листопада 2023 року, дійшов висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 травня 2022 року.

З цього висновку слідує, що ОСОБА_8 встановлено діагноз «Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїдальний синдром», на теперішній час у психічному стані ОСОБА_8 емоційні розлади у вигляді актуальних маячних ідей персекуторного змісту (переслідування, буденних відносин, матеріального збитків) на адресу певного кола осіб, маячних ідей отруєння та буденних відносин, які не мають емоційного забарвлення, але від реальних подій не відрізняються. ОСОБА_8 іпохондрий, підозрілий, тривожний, виявляє паранаїдну налаштованість до оточуючиї та до проводимого лікування, заперечує анамнестичні дані, описані в медичній документації (систематична агресія до батьків), не усвідомлює тяжкості скоєного правопорушення, виявляє виражені формальні розлади мислення, через які не здатний правильно оцінити свій психічний стан, що свідчить про наявність особливої небезпеки пацієнта для оточуючих. За своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до зазначеного висновку рекомендовано продовження застосування щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Суд першої інстанції, приймаючи до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, №1078 від 01 листопада 2023 року, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, з урахуванням ступеню небезпечності ОСОБА_8 для себе та інших осіб, прийшов до висновку про необхідність продовження застосування щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом з метою його обов`язкового лікування.

Судом першої інстанції при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_8 використовувались результати роботи фахової комісії лікарів-психіатрів, висновок якої є належним доказом для прийняття рішення по провадженню. У висновку №1078 від 01 листопада 2023 року була надана об`єктивна інформація щодо стану здоров`я ОСОБА_8 .

Положеннями ст. 27 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Крім висновку комісії лікарів-психіатрів процесуальний закон не передбачає надання ніяких інших доказів для прийняття судом рішення про застосування примусових заходів медичного характеру.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції своє рішення по провадженню обгрунтував підтвердженою належним чином обставиною, а саме: за своїм психічним станом ОСОБА_8 згідно висновку №1078 від 01 листопада 2023 року становить небезпеку для себе та оточуючих, а тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі суворим наглядом.

Підстав не довіряти висновку лікарів-психіатрів у суду апеляційної інстанції немає. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Твердження ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що потерпілі цивільний позов про відшкодування шкоди не заявляли, він лікується вже більше півтора року і вже вилікувався, не спростовують висновки суду першої інстанції щодо необхідності продовження застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Вивченням матеріалів провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи спростовували або викликали сумніви у правильності висновків суду першої інстанції.

Доказів, які б викликали сумнів у правильності висновків суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції не надано.

Виходячи з викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розгляд заяви представника ДФ СЗНПД ДУ ІСП МОЗ України проведено судом першої інстанції за правилами розгляду цієї категорії проваджень, з дослідженням матеріалів особової справи ОСОБА_8 та медичної документації, в якій відображається стан хворого за час перебування в психіатричній лікарні з суворим наглядом, внаслідок чого судом було постановлено законну, обґрунтовану та вмотивовану ухвалу, та підстав для її скасування за доводами, наведеними в апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої вирішувалось питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року про продовження застосування щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4