Справа № 591/4367/24
Провадження № 1-кп/591/145/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерплих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт складений у кримінальному провадженні № 0000207 відносно ОСОБА_12 за ч.1 ст.161 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30.04.2024 року до Зарічного районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_12 та цього ж дня ухвалою було призначено підготовче засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, тому просив призначити справу до судового розгляду, відмовивши у задоволенні клопотань потерпілих про повернення обвинувального акту та сторони захисту - про закриття провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 вважав, що органи слідства та прокуратури провели досудове розслідування неповно, а, встановивши обставини того, що ОСОБА_12 вчиняв кримінальне правопорушення не самостійно, а з іншими особами, не вірно кваліфікували його діяння за ч.1 ст.161 КК України. За таких обставин, просив повернути обвинувальний акт прокурору для зміни кваліфікації. Також вважав, що клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню.

Інші потерпілі, що прибули в підготовче судове засідання ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) підтримали позицію потерпілого ОСОБА_7 .

Стороною захисту у підготовчому судовому засіданні було подано клопотання про закриття провадження у кримінальній справі в порядку п.2 ч.3 ст.314 КПК України з огляду на те, що виконання органами досудового розслідування вимог за ст.290 КПК України, а також направлення до суду обвинувального акту прокурором було здійснено поза межами строку досудового розслідування. Тому, враховуючи положення п.10 ч.1 ст.284 КК України, а також, беручи до уваги, що злочин за ч.1 ст.161 КК України не є тяжким чи особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи просили кримінальне провадження по справі за обвинуваченням ОСОБА_12 закрити. Крім того, обвинувачений та захисники вважали безпідставним і таким, що не ґрунтується на нормах закону та судової практики клопотання потерпілих про повернення обвинувального акту.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані сторонами матеріали, необхідні для вирішення заявлених клопотань, дійшов таких висновків.

1.Щодо клопотання потерпілої сторони про повернення обвинувального акту.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як убачається зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_12 , він складений слідчим, затверджений прокурором та містить усі відомості, які повинні у ньому зазначатись відповідно до ст.291 КПК України. Крім того, до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки: реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд вважає безпідставними й такими, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, обставини, на які посилались потерпілі, а саме: неповнота проведеного досудового розслідування та невірна, на думку потерпілої сторони, правова кваліфікація, так як під час підготовчого судового засідання суд не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України.

При цьому, суд бере до уваги те, що з огляду на положення КПК України формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

А оцінка доказів на предмет їх належності, допустимості й повноти, питання доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення та правильності кваліфікації неможлива на стадії підготовчого судового засідання, оскільки ці питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті.

До того ж, прокурор з метою зміни правової кваліфікації має право на стадії судового розгляду скористатись положеннями ст.338 КПК України.

За таких обставин, клопотання потерпілих про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_12 вимогам КПК України та неможливість призначення його до судового розгляду без усунення зазначених ними недоліків, - суд вважає необґрунтованими. Тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

2.Щодо клопотання сторони захисту про закриття провадження у кримінальній справі

У поданому клопотанні та в підготовчому судовому засіданні сторона захисту вказувала, що 20.02.2024 року ОСОБА_12 було оголошено про підозру. Відповідно досудове розслідування в рамках кримінального провадження повинно бути закінчено до 20.04.2024 року. Натомість, тільки 26.04.2024 стороні захисту було вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та цього ж дня сторони відкрили одна одній матеріали, після чого ОСОБА_12 було вручено обвинувальний акт, який скеровано до суду.

Прокурор, заперечуючи несвоєчасне направлення до суду обвинувального акту, наголошував, що строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження згідно з положеннями КПК України не включається до строків досудового розслідування. Зазначав, що в даному випадку повідомлення про завершення досудового розслідування слідчий направив стороні захисту поштою 12.04.2024 року, а 26.04.2024 року сторона захисту з`явилась на ознайомлення та в цей же день підтвердила ознайомлення. Отже, на переконання прокурора, строк з 13.04.2024 по 26.04.2024 року не повинен включатися у строки досудового розслідування. А, оскільки обвинувальний акт було направлено 26.04.2024, то, на його думку, підстав для закриття провадження у справі за п.10 ч.1 ст.284 КПК України немає.

Однак з такими доводами прокурора суд погодитися не може з огляду на таке.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Глава 24 КПК України регулює питання щодо закінчення досудового розслідування, а також визначає порядок та підстави продовження строку досудового розслідування. Зокрема, параграф 1 згаданої глави регламентує форми закінчення досудового розслідування.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів, наданих учасниками процесу, 20.02.2024 року ОСОБА_12 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, у кримінальному провадженні №0000207.

Відомості про продовження строків досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Тобто, враховуючи такі обставини, кінцевою датою строку досудового розслідування було 20.04.2024 року і саме до цієї дати прокурор повинен був відправити до суду обвинувальний акт.

12.04.2024 року прокурор ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000207 надав слідчому ОСОБА_13 доручення в порядку статей 36, 290 КПК України повідомити підозрюваного ОСОБА_12 та його захисника про завершення досудового розслідування і надати їм доступ до матеріалів кримінального провадження.

В цей же день, тобто 12.04.2024, слідчий склав повідомлення, адресоване підозрюваному ОСОБА_12 та його захисникам: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про завершення досудового розслідування, у якому зазначив, що відповідно до вимог статей 283, 290 КПК України, вони мають право на доступ до матеріалів досудового розслідування і можуть ознайомитись з ними. Додатково зазначив, що підозрюваний та захисники мають право прибувати для ознайомлення з матеріалами кожного робочого дня, починаючи з 12.04.2024 з 09 год. до 18 год. до СУ ГУНП в Сумській області.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у підготовчому судовому засіданні стороною захисту долучено до клопотання копію документа - «Повідомлення про завершення досудового розслідування» датованого 12 квітня 2024 року, яка містить підпис слідчого, інформацію про те, що такий документ отримали 26.04.2024 року ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та підозрюваний, а також підписи учасників зі сторони захисту про отримання такого документу.

Водночас, наданий у підготовчому судовому засіданні прокурором оригінал документа «Повідомлення про завершення досудового розслідування» датований також 12 квітня 2024 року, але містить лише підпис слідчого, який, доречи, є відмінним від того, що мітиться на екземплярі документа, який підписувала на надала суду сторона захисту.

Тобто, у наданому прокурором екземплярі документа відсутні підписи підозрюваного та його захисників, через що незрозуміло: що це за документ, коли він складений і чому складався повторно, де знаходиться оригінал того документа, копію якого подала суду сторона захисту.

З протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26.04.2024 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_12 та його захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 того ж дня, тобто 26.04.2024, ознайомилися з усіма матеріалами кримінального провадження № 0000207, що підтверджується їхніми підписами у цьому протоколі. Доречи, з наданих суду сторонами екземплярів такого документу вбачається, що вони є оригіналом (яку подав прокурор) та копією (яку долучила сторона захисту до клопотання), оскільки усі підписи, символи та зазначені у відповідних графах зауваження на копії документа повністю відповідають підписам, символам та зауваженням, що містяться в оригіналі.

26.04.2024 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_12 складено слідчим, затверджено прокурором і цього ж дня вручено під розписку обвинуваченому, та його захисникам.

Згідно із супровідним листом прокурора 26.04.2024 обвинувальний акт щодо ОСОБА_12 був зареєстрований в електронній системі документообігу Сумської обласної прокуратури під відповідним вихідним номером, направлений цього ж дня до суду поштовим зв`язком, що підтверджується наявністю штрих-коду на документі, відповідним конвертом, фіскальним чеком про рекомендоване відправлення та списком рекомендованих відправлень.

До суду таке відправлення з обвинувальним актом щодо ОСОБА_12 надійшло 30.04.2024.

Вищевикладене дає підстави стверджувати про те, що вчинення процесуальної дії - повідомлення підозрюваного ОСОБА_12 та його захисників про завершення досудового розслідування, а також сам процес ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження відбулись в один день, а саме: 26.04.2024 року.

При цьому, суд вважає, що належних і допустимих доказів, а також об`єктивних відомостей, які б підтверджували факт належного повідомлення підозрюваного ОСОБА_12 та його захисників про завершення досудового розслідування до цієї дати, тобто до 26.04.2024 року, як на те посилається прокурор, матеріали кримінального провадження не містять.

До таких висновків суд дійшов, виходячи з такого.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним підтвердженням стороною обвинувачення завершення досудового розслідування і відкриття для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України матеріалів досудового розслідування є або документи, що підтверджують особисте вручення відповідному учаснику кримінального провадження повідомлення про відкриття для ознайомлення матеріалів справи (зокрема, особисті розписки підозрюваного, захисника), або докази про направлення такого повідомлення на адресу, вказану для листування.

За змістом ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строк досудового розслідування.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24 жовтня 2022 року (справа № 216/4805/20, провадження № 51-4684 кмо 21) сформулювала висновок про те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК України (у редакції Закону України № 2201-IX від 14 квітня 2022 року) не включається у строк досудового розслідування строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування і надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення з матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування і надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

За змістом положень частин 9, 10 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, прокурору, факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Правову позицію щодо початку строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сформульовано в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 лютого 2022 року у справі № 543/1309/19 (провадження № 51-4884км21), згідно з яким лише саме собою внесення прокурором (слідчим) відомостей до ЄРДР про завершення досудового розслідування та складання (оформлення) письмового повідомлення не призведе до обізнаності підозрюваного та захисника про можливість ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування. Саме тому виконання цих дій не є початком строку ознайомлення з матеріалами, який відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України не включається до строків досудового розслідування, адже ознайомлення не може розпочатися раніше, ніж підозрюваному та захиснику стане відомо про надання доступу до матеріалів.

Також ВС наголосив, що з аналізу зазначених положень кримінального процесуального закону слідує, що повідомленням про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у контексті ст. 290 КПК України є безпосередньо сповіщення, доведення до відома підозрюваного та його захисника такої інформації. Через те факт повідомлення цієї інформації стороні захисту має бути належно підтверджений.

У кримінальному провадженні відносно ОСОБА_12 , як зазначалось вище, слідчий ОСОБА_14 склав повідомлення про завершення досудового розслідування 12.04.2024 року.

Однак в період з 12.04.2024 по 26.04.2024 розписок про особисте вручення такого повідомлення слідчий не здобув, бо не вручав особисто документ у вказаний період учасникам.

Крім того, надані в підготовчому судовому засіданні прокурором супровідні листи до такого повідомлення з копіями конвертів та фіскальними чеками про купівлю одного конверту та трьох марок не є належним доказом направлення повідомлення про завершення досудового розслідування підозрюваному та його захисникам.

Так, вказані супровідні листи не містять штрих-кодів, які присвоюються системою електронного документообігу установи, яка направляє їх (як приклад, супровідний лист до обвинувального акту, що був направлений до суду, має такий штрих-код ).

Крім того, слідчий склав три супровідних листа для відправки повідомлення про завершення досудового розслідування кожному з учасників сторони захисту окремо, на окремі адреси (тобто, окремо ОСОБА_12 , окремо захиснику ОСОБА_10 та окремо захиснику Чорному). В той же час, всі три супровідних листа мають один і той же номер вихідної кореспонденції.

Долучені до таких супровідних світлокопії однієї сторони конверту, без опису вкладення та без опису вкладення та документів рекомендованого відправлення взагалі не підтверджують факт направлення стороні захисту у таких конвертах повідомлення про завершення досудового розслідування.

Не доводить вказаного факту і супровідний від 17.04.2024 про направлення ОСОБА_12 повідомлення з доданим до нього нефіскальним документом, оскільки і такі відправлення не містило відомостей про вміст конверту, що направлявся, а також про його отримання адресатом.

Що заважало слідчому 12.04.2024 року чи в подальшому особисто вручити підозрюваному, який мешкає у м.Суми, повідомлення про завершення досудового розслідування, або направити вказаний документ підозрюваному та його захисникам рекомендованою кореспонденцією, не зрозуміло.

Не вважає суд належним повідомленням сторони захисту про завершення досудового розслідування як лист слідчого прокурору щодо виконання доручення, оскільки зазначені у такому листі відомості не підтверджені доказами, так і - рапорт слідчого з додатком - скріншотом з відомостями про дзвінки слідчого адвокатам 16.04.2024 року, оскільки такі відомості не передають змісту телефонних розмов. У судовому засіданні захисники заперечували факт того, що слідчий 16.04.2024 року спілкувався з ними з питань завершення досудового розслідування. Що заважало слідчому відправити на телефонні номери адвокатів смс-повідомлення, з яких би було зрозуміло зміст і суть повідомлення, чи фотокопію самого документа «повідомлення про завершення досудового розслідування», не відомо.

Таким чином, документи, на які посилався прокурор, викликають обґрунтовані сумніви у тому, що вони направлялись адресатам у зазначені в таких документах дати, а, відповідно, суд вважає, що прокурором не надано належних і беззаперечних доказів того, що стороні захисту було повідомлено про доступ до матеріалів кримінального провадження у період з 12.04.2024 і до закінчення строку досудового розслідування до 20.04.2024 року, а також - що вказане повідомлення фактично направлялось на адресу ОСОБА_12 та його захисників.

Факт належного повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування мав місце тільки 26.04.2024, оскільки документи саме з цією датою не викликають сумнівів у тому, що сторона захисту 26.04.2024 отримала повідомлення про завершення досудового розслідування і ознайомилась з матеріалами кримінального провадження.

За умови відсутності доказів належного вручення чи направлення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування, яке стає початковим моментом відліку строку, який не включається у строки досудового розслідування за правилами ч. 5 ст. 219 КПК України, ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження поза кінцевим строком досудового розслідування необхідно вважати таким, що відбулося поза межами строку досудового розслідування.

Тобто, в даному випадку мав місце факт ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування 26.04.2024 року, а, відповідно, - поза межами строку досудового розслідування, оскільки кінцевою датою цього строку було, як зазначалось вище, 20.04.2024.

Крім того, як вже зазначалось вище, обвинувальний акт щодо ОСОБА_12 був складений та направлений до суду поштовим зв`язком 26.04.2024, а суд зареєстрував його в автоматизованій системі документообігу суду 30.04.2024.

Отже, як складення обвинувального акта щодо ОСОБА_12 , так і його направлення відбулося поза межами строку досудового розслідування.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених у тому числі пунктом 10 частини першої статті 284 КПК України.

Враховуючи такі обставини, суд вважає, що клопотання сторони захисту є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 284,314 КПК України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання потерпілих про повернення обвинувального акту.

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000207 від 25.10.2023 за обвинувальним актом складеним відносно ОСОБА_12 за ч.1 ст.161 КК України закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічний районний суд м.Суми до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1