Справа № 157/96/24
Провадження №1-кп/157/77/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000772 від 05.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 05 листопада 2023 року близько 0 год 30 хв у порушення пунктів 2.3 б), 2.9 а), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, не маючи посвідчення на право керування транспортними засобами, керуючи у стані алкогольного сп`яніння легковим автомобілем марки «OPEL» моделі «OMEGA 2.0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Воля м. Каменя-Каширського Волинської області в напрямку центру міста, неподалік домогосподарства АДРЕСА_2 , вищезазначеної вулиці, діючи з необережності у формі кримінальної протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій і легковажно розраховуючи на їх відвернення на даній ділянці дороги, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, з урахуванням особливості вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого втратив контроль над керованим транспортним засобом, який з`їхав на праве узбіччя та зіткнувся з парканом та залізобетонною опорою повітряної лінії електричної мережі.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній пасажир автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому-вивиху акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, по ознаці тривалого розладу здоров`я терміном більше 21 день.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 орган досудового розслідування кваліфікує за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду 04 квітня 2024 року між малолітнім потерпілим ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України, істотних для даного провадження обставин. Сторонами також узгоджена міра покарання, яку повинен понести обвинувачений, у виді штрафу із застосуванням ст. 69 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження підтвердили факт укладення угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, цілковите розуміння змісту і наслідків угоди та просили її затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, який згідно з ч. 2 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Щодо узгодженої сторонами міри покарання суд зазначає, що відповідно до статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги викладене вище, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, зокрема, його виключно позитивну характеристику за місцем проживання, його критичне ставлення до скоєного, думку представника потерпілого, яка просить суворо не карати обвинуваченого, те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, беручи до уваги наявність одразу кількох пом`якшуючих обставин, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 основного покарання із застосуванням статті 69 КК України, шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, ніж встановлене санкцією частини 1 статті 286-1 КК України, зокрема до покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, на переконання суду, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між малолітнім потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи на суму 3824 грн, що підтверджуються розрахунком вартості та калькуляцією проведеної експертизи, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

У відповідності до норм ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт майна, а саме транспортного засобу, вилученого в обвинуваченого, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 листопада 2023 року.

Керуючись статтями 314, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 04 квітня 2024 року в кримінальному провадженні №0000772 від 05.11.2023, укладену між малолітнім потерпілим ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Речовий доказ: автомобіль марки «OPEL» моделі «OMEGA 2.0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити у володінні ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи на суму 3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт, накладений на тимчасово вилучене майно згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 листопада 2023 року, скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1