Справа № 308/5807/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури,Ужгородської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарга вмотивована тим, що 07.09.2022 року він звернувся особисто як заявник і потерпілий до ГУНП в Закарпатській області. Однак за його твердженням, таку заяву не зареєстрували зразу, а лише через деякий час. При цьому він зазначає, що 40 днів не отримував відповідь на його заяву.

При цьому заявник вказує на те, що 22.09.2022 він звернувся з аналогічною заявою щодо відкриття кримінальної справи відносно судового виконавця ОСОБА_3 і вже 30.09.22 було відкрито кримінальну справу за ст. 382 ч.2 за №0001206 від 29.09.2022 року.

При цьому заявник зазначає, що вже звертався до суду зі скаргою, справа №308/14522/22 №1-кс/308/4403/22, на бездіяльність ГУНП в Закарпатській області про невнесення відомостей в порядку ст. 214 КПК України за його заявою від 07.09.2022, однак на його думку суддя «допоміг» прокурору та слідчому, адже розслідування по справі не проводилося і не було внесено відомості до ЄРДР.

У скарзі вказано, що у лютому 2023 року ним було скеровано скаргу до ВРП, 16 березня 2024 року заявником отримано рішення за №9183/0/9/24 про відмову у відкритті дисциплінарної справи.

Також у скарзі вказано на те, що згідно ухвали по справі №308/14522/22 слідчий суддя вважає, що відомості про злочин за його заявою від 07.09.2022 були внесені до ЄРДР та що проводиться досудове розслідування. Однак за твердженням ОСОБА_2 ним не отримано інформації ні від прокурора, ні від слідчого про те, що за його заявою від 07.09.2022 відомості про злочин проти керівника пенсійного фонду в Закарпатській області розслідуються.

Заявник звертає увагу на те, що у витязі ЄРДР який він отримав 09.10.2023 вказано, що розслідується кримінальне правопорушення - про невиконання рішення суду посадовими особами відділу примусового виконання рішень в Закарпатській області і нічого не розслідується проти начальника пенсійного фонду в Закарпатській області.

З урахуванням наведеного ОСОБА_2 просить слідчого суддю зобов`язати слідчого ГУНП в Закарпатській області та прокурора Закарпатської обласної прокуратури відкрити кримінальне провадження згідно його заяви від 07.09.2022 року, внести ЄРДР і розпочати досудове розслідування за ч.1 ст. 214 КПК України.

Слідчий суддя вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура..

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень…

Гарантоване ст.55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Як вбачається зі змісту скарги, заявник звернувся із заявою до ГУНП в Закарпатській області 07.09.2022, однак за його твердженням відомостей за його заявою до ЄРДР внесено не було. У зв`язку із чим він звернувся із скаргою до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

За змістом ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання зави чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення ( ст. 5 КПК України).

Отже законодавцем визначено 24 години, зі сплином яких, у випадку не внесення відомостей до ЄРДР, починається строк вчинення бездіяльності слідчого, прокурора, яка може бути оскаржена відповідно до ч.1 ст.304 КПК України.

Оскільки заява про кримінальне правопорушення протягом доби повинна бути внесена до ЄРДР, відповідно, у разі невиконання цієї вимоги закону, саме від цієї дати і починається бездіяльність посадової особи, зобов`язаної за своїм службовим становищем, виконати цю вимогу закону.

В даному випадку перебіг строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за вказаною вище заявою розпочався з 08.09.2022 року. До суду скаргу було подано поштовим відправленням 23.03.2024 року, та зареєстровано згідно штампу вхідної кореспонденції суду 02.04.2024 року.

Вказане свідчить про те, що заявником порушено 10 денний строк звернення із скаргою до слідчого судді.

Разом із скаргою заявником подано заяву про поновлення строків. Так, ініціатор звернення вказує на те, що в разі якщо суд вважає, що ним пропущено строк, просить такий поновити, оскільки порушено строки подання скарги через об`єктивні обставини, незалежні від волі особи яка пропустила строк. Зокрема заявник вказує, що він в передбачені строки згідно законодавства звернувся з цього приводу до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду на бездіяльність прокурора та слідчого (справа №308/14522/22). Судом за результатами розгляду скарги, винесено ухвалу, з якою він був незгідний, тому подав скаргу 22 лютого 2023 до Вищої Ради Правосуддя, 16 березня 2024 року отримав відмову про відкриття дисциплінарної справи по даній ухвалі.

Зі змісту частини 1 статті 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до положень КПК України, поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу. До їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії постанови слідчого); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

В даному випадку перебіг строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб ГУНП в Закарпатській області, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за повідомленням заявника ОСОБА_2 по його заяві від 07.09.2022 року, розпочався протягом доби з моменту отримання відповідного повідомлення, тобто не раніше з 08.09.2022 року.

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність вказаних посадових осіб, після спливу 10 днів з моменту бездіяльності слідчого/прокурора.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає таким умовам: це обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; причина виникла протягом строку, який пропущено; обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Вказані у заяві про поновлення строку звернення до слідчого судді із скаргою, зокрема те, що заявник будучи незгідним з рішенням слідчого судді, яким залишено його скаргу без задоволення, звернувся зі скаргою до Вищої Ради Правосуддя, не можуть бути розцінені як поважні причини, що в свою чергу слугувало б підставою для поновлення пропущеного заявником строку на оскарження бездіяльності відповідальних осіб ГУНП в Закарпатської області та Закарпатської обласної прокуратури.

Інших причин пропуску строку на звернення із скаргою до слідчого судді, окрім наведеного вище, заявник не вказує. Поважність інших причин пропуску строку починаючи з 08.09.2022 та до моменту звернення до слідчого судді в поданій скарзі та заяві про поновлення процесуального строку заявником не наведено.

При цьому слід звернути увагу на тривалість пропуску такого строку, що становить понад рік, а саме із 08.09.2022 (з якого почалась така бездіяльність) по 23.03.2024 року дату поштового відправлення до суду скарги, яку зареєстровано згідно штампу вхідної кореспонденції суду 02.04.2024 року (дата звернення до слідчого судді).

Між тим, згідно відомостей, що містяться в автоматизованій системі документообігу суду Д-3 по справі за № 308/14522/22 (копії ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.12.2022 року на як посилається сам заявник у скарзі і додає до матеріалів скарги) вбачається, що заявник ОСОБА_2 звертався до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.09.2022. За результатами розгляду такої скарги ухвалою слідчого судді постановлено залишити таку скаргу без задоволення, вказана ухвала слідчого судді була предметом апеляційного розгляду. Так, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02.03.2023 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області без змін.

Скарга на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.09.2022 вже була предметом розгляду слідчого судді.

За змістом статті 304 КПК України, скарга повертається, зокрема, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

З огляду на ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, необхідно вказати і на правові позиції Європейського суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя та права перегляду судових рішень.

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, виходячи із доданих до скарги документів, керуючись принципом свободи в поданні сторонами суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, встановленими ст.ст. 22, 26 КПК України, скарга підлягає поверненню особі, яка її подала у відповідності до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, так як слідчий суддя не знаходить підстав для поновлення строку подання скарги.

Згідно ст.304 ч.2 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого, дізнавача, прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.

У зв`язку з вищевикладеним вважаю, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити особі яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, КПК України, -

ПОСТАНОВА:

У задоволенні клопотання заявника про поновлення строку на подання скарги - відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури, Ужгородської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1