Справа № 344/3145/24
Провадження № 1-кс/344/1491/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 лютого 2024 року скаржник ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу скаржник обґрунтовує тим, що 14 лютого 2024 року він подав заяву про злочин з приводу неправомірних дій відносно нього з боку окремих працівників ГУНП в Івано-Франківській області, що виявилися у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Проте належного реагування щодо його заяви не відбулось, оскільки до Єдиного реєстру досудових розслідувань не було внесено відомостей за його заявою.

За таких обставин скаржник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого, прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська, розташованої у місті Івано-Франківськ, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 14 лютого 2024 року; зобов`язати слідчого, прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська, розташованої у місті Івано-Франківськ, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 14 лютого 2024 року

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20 лютого 2024 року, скарга передана слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 березня 2024 року витребувано з Івано-Франківського управління ДВБ НПУ в Івано-Франківській області результати розгляду звернення ОСОБА_5 від 14 лютого 2024 року, які були направлені Окружною прокуратурою міста Івано-Франківська 15 лютого 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2024 року витребувано з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, результати розгляду звернення ОСОБА_5 від 14 лютого 2024 року, які були скеровані Івано-Франківським управлінням ДВБ НПУ в Івано-Франківській області 06 березня 2023 року.

Скаржник у судове засідання не прибув, але подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримав, просив суд про задоволення скарги у повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор просив у задоволенні скарги відмовити.

Слідчий у судовому засіданні пояснив, що звернення ОСОБА_5 від 14 лютого 2024 року з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень працівником ВП ГУНП в Івано-Франківській області було вивчено, перевірено, за результатами розгляду прийнято рішення, що підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за даною заявою немає, просив суд у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши пояснення прокурора, слідчого, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою та матеріали розгляду звернення ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з наступного.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, і даний перелік є вичерпним.

Зокрема, у відповідності до пункту 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що 14 лютого 2024 року ОСОБА_5 подав Керівнику Окружної прокуратури міста Івано-Франківська заяву про злочин з приводу неправомірних дій відносно нього з боку окремих працівників ГУНП в Івано-Франківській області, що виявилися у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с. 8).

Як вбачається з копії талону-повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, заява ОСОБА_5 зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) за № 4449 (а.с. 9).

13 лютого 2024 року ОСОБА_5 звертався за медичною допомогою (а.с.10).

Івано-Франківським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України дана відповідь ОСОБА_5 , з якої вбачається, що в ході проведення перевірки за його зверненням, з урахуванням наданих ним рекомендацій були переглянути відеозаписи з камер відеоспостереження ГУНП в Івано-Франківській області та Івано-Франківського РУП, опитано ряд працівників поліції, які були свідками та очевидцями події, що відбулися 13 лютого 2024 року між ОСОБА_5 та працівником ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , а також проведено ряд інших заходів для встановлення обставин отримання тілесних ушкоджень. Проведеною перевіркою викладених заявником у зверненнях відомостей, фактів спричинення йому тілесних ушкоджень зазначеним вище працівником ВГ1 ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , а також іншими працівника поліції на даний час не здобуто. Одночасно повідомляє, що матеріали перевірки його звернень скеровано до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, для вивчення та прийняття кінцевого рішення (ас.54-55).

Відповідно до частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені частиною п`ятою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, заява про кримінальне правопорушення повинна містити зазначені відомості.

Згідно з частиною першою статті 2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частинами першою-другою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України та статті 2 Кримінального кодексу України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому чинне кримінальне процесуальне законодавство, в тому числі і стаття 214 Кримінального процесуального кодексу України, не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Не передбачено такого обов`язку і Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокурора 30 червня 2020 року № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Аналіз наведених норм права вказує на необґрунтованість доводів заявника, що орган, який уповноважений вносити відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язаний вносити виключно всі заяви про вчинення кримінального правопорушення без попередньої оцінки викладених в них відомостей.

При цьому, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно бездіяльність, передбачена пунктом 1 часини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Статтею 8 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Слідчим суддею встановлено, що з матеріалів розгляду звернення ОСОБА_5 з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень працівником ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 вбачається, що були ретельно перевірені обставини, зазначені у заяві ОСОБА_5 , проведені перевірки можливих версій та встановлені обставини, які відповідно до статті 91 Кримінального процесуального кодексу України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їм надано належну оцінку, досліджено та проаналізовано їх у сукупності, детально проаналізовано усі докази, виконано необхідні дії та зроблено обґрунтований висновок, що підстави для внесення відомостей за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

У зв`язку із зазначеним, виходячи з того, що при зверненні із заявою про кримінальне правопорушення до повноважного органу досудового розслідування заявником усіх вимог кримінального процесуального закону дотримано не було при посиланні на факти, які викладені у заяві (повідомленні) та за відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення і підтверджували викладені у повідомленні (заяві) факти, в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність оскаржуваної бездіяльності та про відсутність достатніх правових підстав для задоволення скарги.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 376, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1