КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/1191/24 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1788/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіСвятошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_10 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 та продовжено стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 березня 2024 року включно.

Визначено ОСОБА_8 заставу в розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_8 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками кримінального провадження;

- здати паспорт для виїзду за кордон на зберігання до відповідних органів державної влади.

Визначено термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, з дня внесення застави до 21.03.2024 включно.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснено ОСОБА_8 що у разі невиконання покладених на нього згідно цієї ухвали обов`язків, а також, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 тазахисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою вказане клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_8 , на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор вказує, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити старшому слідчому у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_11 . Застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. У випадку неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_11 обов`язків, у мінімально можливому розмірі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник вказує, що ухвала слідчого судді незаконна, необґрунтована та невмотивована.

Зазначає також, що в ході розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурором не було доведено, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

У клопотанні про продовження строку тримання під вартою належним чином не було зазначено та обґрунтовано обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовуються тримання під вартою.

Апелянт наголошує на тому, що обмеження мотивів застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише з врахуванням того факту, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, є порушенням принципів національного законодавства та практики ЄСПЛ. Жодних інших відомостей на підтвердження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не вказано.

Сторона захисту звертає увагу, що ОСОБА_8 майже рік з моменту початку досудового розслідування жодним чином не намагався знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не перешкоджав встановленню істини у справі. Доказів цього стороною обвинувачення не було надано.

Крім того, стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних для уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Також апелянт вказує, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та мешкання, де характеризується виключно з позитивної сторони. ОСОБА_12 має міцні соціальні зв`язки, був офіційно працевлаштований. до моменту затримання, має поганий стан здоров`я, що підтверджується випискою із медичної карти, раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебував і не перебуває, під наглядом лікаря-нарколога не перебував і не перебуває.

Разом з цим, до початку розгляду апеляційної скарги по суті, 13.03.2024 від прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 надійшла заява про відмову від апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року, в порядку ст. 403 КПК України.

Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, може відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного, обвинуваченого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року, підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою від неї апелянта.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги сторони захисту, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що в ГСУ НП України перебувають матеріали кримінального провадження №0000003 від 04.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

24.10.2023 07 год. 48 хв. ОСОБА_12 затримано відповідно до ст. 208 КПК України.

24.10.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

25.10.2023 Святошинським районним судом міста Києва підозрюваному ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 21.12.2023 включно.

18.12.2023 Святошинським районним судом міста Києва підозрюваному ОСОБА_12 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.01.2024 включно.

Разом з тим у кримінальному провадженні, на даний час не вчинено ряд процесуальних дій, які органу досудового розслідування не вдалось закінчити до закінчення дії ухвали про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_12

10.01.2024 Святошинським районним судом м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 продовжено до шести місяців, тобто до 24.04.2024.

17.01.2024 старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні №0000003 від 04.01.2023 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказував, що для проведення та завершення вказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, та враховуючи наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків для застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 , зокрема того, що ОСОБА_8 може переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому існує необхідність у продовженні строків тримання підозрюваного під вартою.

22.01.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 березня 2024 року включно, одночасновизначено ОСОБА_8 заставу в розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_8 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_8 , доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення сторони захисту щодо його задоволення, та викладено їх позиції в оскаржуваній ухвалі, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, в сукупності, зокрема:

- результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 269 КПК України за адресою: АДРЕСА_2 , (протоколи від 06.03.2023, 13.03.2023, 14.03.2023) в яких зафіксовано відвідування вказаної адреси ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 ;

- результатами проведення НСРД, передбачених ст.ст. 267, 274 КПК України за адресою: АДРЕСА_2 , (протокол від 02.03.2023) в якому зафіксовано наявність за вказаною адресою обладнання для незаконного виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин, а також факт незаконного зберігання з метою збуту психотропної речовини з якої відібрано зразок;

- висновком експерта №СЕ-19/111-23/11642-НЗПРАП від 21.03.2023, відповідно до якого зразки кристалічної речовини, вилученої за адресою: АДРЕСА_2 , містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 2,178 г.;

- результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 260 КПК України відносно ОСОБА_13 проведеної за адресою: АДРЕСА_2 , (протокол від 06.03.2023 та 16.03.2023) в якому зафіксовано як ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_8 відвідують вказану адресу та перевіряють процес незаконного виготовлення психотропної речовини;

- результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 263 КПК України відносно ОСОБА_13 (протокол від 16.03.2023) в якому зафіксовано розмови останнього з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та іншими особами щодо відвідування будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

- результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 269 КПК України за адресою: АДРЕСА_3 , (протокол від 04.04.2023) в якому зафіксовано відвідування вказаної адреси ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;

- результатами проведення НСРД, передбачених ст.ст. 267, 274 КПК України за адресою: АДРЕСА_3 , (протокол від 24.05.2023) в якому зафіксовано наявність за вказаною адресою обладнання для незаконного виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин, а також факт незаконного зберігання з метою збуту психотропної речовини з якої відібрано зразок;

- висновком експерта №СЕ-19-23/30204-НЗПРАП від 12.07.2023, відповідно до якого зразок кристалічної речовини, вилученої за адресою: АДРЕСА_3 , містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 12,6263 г.;

- результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 260 КПК України відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , проведеної за адресою: АДРЕСА_3 , (протокол від 20.06.2023, 21.06.2023 та 05.09.2023) в яких зафіксовано як ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , відвідують вказану адресу та займаються незаконним виготовлення психотропної речовини. При цьому, 23.05.2023 до вказаної адреси прийшов ОСОБА_14 , який спостерігав за діями ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 в процесі незаконного виготовлення психотропної речовини;

- результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 263 КПК України відносно ОСОБА_8 (протокол від 01.09.2023) в якому зафіксовано спілкування останнього з іншими учасника злочинної організації: ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

- результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 269 КПК України відносно ОСОБА_8 (протокол від 24.08.2023) в якому зафіксовано в період часу з 29.06.2023 по 04.07.2023 відвідування адреси: АДРЕСА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 ;

- результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 269 КПК України відносно ОСОБА_8 (протокол від 10.08.2023) в якому зафіксовано 14.06.2023 відвідування адреси: АДРЕСА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , та здійснення вказаними особами незаконного пересилання з метою збуту психотропної речовини за допомогою сервісу «МІСТ ЕКСПРЕС» в приміщенні магазину « Делві » за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Матусевича, 43 ;

- результатами огляду копій відеозапису камер відеоспостереження в приміщенні магазину « Делві » за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Матусевича, 43 , за 14.06.2023, в ході якого зафіксовано факт незаконного пересилання з метою збуту психотропної речовини за допомогою сервісу «МІСТ ЕКСПРЕС» ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_17 ;

- результатами проведення НСРД, передбаченої ст.ст. 261, 262 КПК України відносно ОСОБА_13 (протокол від 19.06.2023) відповідно до якої з поштового відправлення №715-1792625 здійсненого 14.06.2023 за допомогою сервісу «МІСТ ЕКСПРЕС» ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_17 в приміщенні магазину «Делві» за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Матусевича, 43 , відібрано зразок психотропної речовини;

- висновком експерта №СЕ-19-23/34580-НЗПРАП від 25.07.2023, відповідно до якого зразок кристалічної речовини, вилученої з поштового відправлення №715-1792625, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 4,4768 г.;

- результатами огляду копій відеозапису камер відеоспостереження в приміщенні магазину « Розетка » за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця П. Калнишевського, 2 , за 07.07.2023, в ході якого зафіксовано факт незаконного пересилання з метою збуту психотропної речовини за допомогою сервісу «МІСТ ЕКСПРЕС» ОСОБА_13 ;

- висновком експерта №СЕ-19-23/41968-НЗПРАП від 13.09.2023, відповідно до якого зразок кристалічної речовини, вилученої з поштового відправлення № 715-2138504, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,8101 г., а також іншими матеріалами провадження у своїй сукупності.

Крім того, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та встановив, що ризики, які існували на час застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, та зазначив наступне і з цим погоджується й колегія суддів.

Ризик того, що ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, це може спонукати останнього до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території або за кордон та тривалого переховування від органів слідства та суду з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Ризик того, що ОСОБА_12 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що діяльність ОСОБА_8 та інших учасників вказаної злочинної організації здійснювалась із застосуванням заходів конспірації (вигаданих анкетних даних, постійно-змінюваних абонентських номерів, інтернет мессенджерів) та має широку ієрархічну структуру, яка розповсюджувалась на різних регіонах України через коло на даний час невстановлених осіб, а тому перебуваючи на волі останній може вчинити дії спрямовані на знищення або приховування на даний час невідшуканих речей чи документів, які як самостійно так і в своїй сукупності можуть містити значення речових доказів, а саме: чорнових записів щодо обставин інкримінованих та інших, вчинених учасниками злочинної організації, злочинів; прекурсорів, рідин та речовин, а також побутових речей, які використовувались для незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту психотропних речовин; мобільних терміналів, комп`ютерів, планшетів, які могли використовуватись у вказаній злочинній діяльності чи інформації, яка може зберігатись на віртуальних «хмарних» сховищах, тощо.

Ризик того, що ОСОБА_12 може незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 знає особисто інших підозрюваних та свідків, які є його знайомими та може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування останніх, спонукати свідків чи інших підозрюваних у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час судового засідання.

Ризик того, що ОСОБА_12 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_8 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Ризик того, що ОСОБА_12 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення вказаних кримінальних правопорушень, оскільки незаконне виготовлення з метою збуту та збут психотропних речовин може приносити швидкий стабільний заробіток, а на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено інших учасників та організатора всієї злочинної організації та канали надходження прекурсорів, які використовувались для незаконного виготовлення з метою збуту психотропних речовин.

Також, на обґрунтування наявності зазначених вище ризиків вказує і той факт, що злочини, які інкримінуються підозрюваному вчиненні у складі злочинної організації, що в свою чергу свідчить про те, що усі її члени були обізнані з можливими наслідками, у випадку викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, однак незважаючи на це продовжували здійснювати незаконне виготовлення, зберігання, пересилання з метою збуту та збут психотропних речовин в особливо великих розмірах, тобто здійснювали злочинну діяльність свідомо, зухвало з порушенням нормальної життєдіяльності громадського суспільства та розповсюджуючи небезпечні речовини, які є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, невизначеному колу осіб.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_8 , враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином слідчим суддею досліджено доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_8 , а також наявності ризиків на які посилалась сторона обвинувачення, а тому, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Щодо доводів апелянта, що обмеження мотивів застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише з врахуванням того факту, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, є порушенням принципів національного законодавства та практики ЄСПЛ, колегія суддів зазначає наступне.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , зокрема, передбачені ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими та характеризуються підвищеною суспільною небезпекою.

Тому вірогідність настання ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , про які вказував слідчий у клопотанні та підтримав прокурор у судовому засіданні, є досить високою.

Посилання апелянта на позитивні характеризуючі дані підозрюваного, а саме, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та мешкання, де характеризується виключно з позитивної сторони. ОСОБА_12 має міцні соціальні зв`язки, був офіційно працевлаштований до моменту затримання, має поганий стан здоров`я, що підтверджується випискою із медичної карти, раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебував і не перебуває, під наглядом лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, приймаються колегією суддів до уваги та враховуються, проте не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З урахуванням зазначеного всі інші обставини, на які посилалась захисник під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду, як про це зазначає в апеляційній скарзі підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження сторони захисту, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргоюпрокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року - у зв`язку з відмовою від неї прокурора.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , -залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4