Справа № 621/2116/24
Пр. № 1-кп/621/225/24
ВИРОК

Іменем України

27 червня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиман Зміївського району Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, є внутрішньо переміщеною особою, раніше судимого:

- 16.01.2024 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік,-

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України

встановив:

15.04.2024, близько 19.00 год у ОСОБА_4 , який знаходився в с. Лиман Чугуївського району Харківської області, виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою реалізації свого кримінально протиправного умислу, ОСОБА_4 , у той же день, 15.04.2024, близько 20.00 год. прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, через незачинену хвіртку протиправно проник на територію вищевказаного домоволодіння, яким користується ОСОБА_5 , де через незачинені вхідні двері проник у приміщення житлового будинку, розташованого на території вищевказаного домоволодіння, та діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, продовженого Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ; Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ; Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ; Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ; Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженого Законом України від 07 лютого 2023 №2915-ІХ, Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023, затвердженого Законом України від 02 травня 2023 №3057-ІХ, Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженого Законом України від 27 липня 2023 №3275-ІХ, Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023, затвердженого Законом України від 08 листопада 2023 №3429-ІХ, Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024, затвердженого Законом України від 06 лютого 2024 №3564-ІХ, з 05 год. ЗО хв. 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, звідки викрав: металевий газовий балон, об`ємом 50 л, бувший у вжитку, вартістю - 750 грн., та металевий газовий редуктор з маркуванням «РДГ-7М», бувший у вжитку, вартістю - 125 грн., що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2224/24 від 27.04.2024 - 875 грн.

Крім того, 17.04.2024, близько 14.00 год ОСОБА_4 перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з приміщення будинку вищевказаного домоволодіння.

З метою реалізації свого кримінально протиправного умислу, ОСОБА_4 , у той же день, 17.04.2024, близько 14.00 год., прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, через незачинену хвіртку протиправно проник на територію вищевказаного домоволодіння, яким користується ОСОБА_5 , де через незачинені вхідні двері проник у приміщення житлового будинку, розташованого на території вищевказаного домоволодіння, та діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, продовженого Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ; Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ; Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX; Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ; Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженого Законом України від 07 лютого 2023 №2915-ІХ, Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023, затвердженого Законом України від 02 травня 2023 №3057-ІХ, Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженого Законом України від 27 липня 2023 №3275-IX, Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023, затвердженого Законом України від 08 листопада 2023 №3429-ІХ, Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024, затвердженого Законом України від 06 лютого 2024 №3564-ІХ, з 05 год. ЗО хв. 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, звідки викрав: чавунну плиту для печі дров`яного опалення, розмірами 55 см х 43 см х 1 см, бувшу у вжитку, разом з чавунними кругами до неї, вартістю - 600 грн.; чавунні дверцята з рамкою кріплення для печі дров`яного опалення, розмірами 21 см х 21 см, бувші у вжитку, вартістю - 250 грн.; чавунні дверцята з рамкою кріплення для печі дров`яного опалення, розмірами 22 см х 14 см, бувші у вжитку, вартістю - 250 грн., що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2224/24 від 27.04.2024 - 1100 грн.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за двома епізодами визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за двома епізодами, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення за двома епізодами, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.

Дії обвинуваченого за епізодом від 15.04.2024 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого за епізодом від 17.04.2024 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно та в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України відсутні.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, неодружений, не працює, за місцем реєстації характеризується формально позитивно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує, що ним скоєно тяжкий злочин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання за двома епізодами у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

При призначенні остаточного покарання, суд враховує, що ОСОБА_4 засуджений вироком Зміївського районного суду Харківської області від 16.01.2024 року за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі та звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, покарання за даним вироком не відбуто.

За змістом п.п. б. п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином, на підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 2-х місяців обмеження волі за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 16.01.2024 року з розрахунку, що відповідно до п.п. б. п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує те, що він засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально за тяжкий злочин. Тому, враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, суд застосовує до останнього до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За правилами ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт накладений на майно відповідно до ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 30 квітня 2024 року, після набрання вироком законної сили скасувати.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення експертиз за цим кримінальним провадженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Зміївського районного суду Харківської області від 16.01.2024 у виді 2-х місяців обмеження волі, виходячи із передбаченого ст.72 КК України співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, застосувати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", взявши його під варту із зали суду.

Початком відбування покарання вважати 27.06.2024 року.

На підставі ч.5 ст.72 КПК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 27.06.2024 до набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- металевий балон червоного кольору циліндричної форми з написом "Пропан", об`ємом 50 л, радянського виробництва, бувший у вжитку, без ушкоджень, разом з газовим металевим редуктором з маркуванням "РДГ-7М", радянського виробництва, бувшим у вжитку, без ушкоджень, фактичним власником

- чавунну плиту для печі дров`яного опалення прямокутної форми, розмірами 55 см х 43 см х 1 см, бувшу у вжитку, без ушкоджень, разом з чавунними кругами до неї, діаметрами 12 см 2 шт., 18 см 2 шт.;

- чавунні дверцята з рамкою кріплення квадратної форми, розмірами 21 см х 21 см, бувші у вжитку, без ушкоджень;

- чавунні дверцята з рамкою кріплення прямокутної форми, розмірами 22 см х 14 см, бувші у вжитку, без ушкоджень, які знаходяться на відповідальному збереженні у ОСОБА_5 , вважати повернутими власнику.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 30.04.2024 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_6 судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи №2224/24 від 27.04.2024 у сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи №СЕ-19/121-24/13767-Д від 22.05.2024 у сумі 3786 гривень (три тисячі сімсот вісімдесят шість) 40 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1