12.06.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/460/24
Провадження № 1-кп/533/66/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 20000121 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: село Бреусівка Козельщинського району Полтавської області; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; громадянин України; не працює; освіта професійно-технічна; одружений; раніше не судимий; на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2008, 2016 років народження; учасником бойових дій не являється; статусу учасника АТО не має; групи інвалідності не має,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2023 о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 керував автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Бреусівка - Новоселіка Кременчуцького району Полтавської області та був зупинений інспектором поліції з РПП СПД № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , який звернувся на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» до ОСОБА_4 з вимогою пред`явити документи на право керування автомобілем для складання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

11.05.2023 о 16 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій та керуючи ними, на вимогу працівника поліції пред`явив та надав для перевірки завідомо підроблений документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я « ОСОБА_4 », яке згідно з висновком технічної експертизи документів від 26.05.2023 № СЕ-19/117-23/7770-ДД не відповідає за способом друку та відсутністю елементів захисту зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу, достовірно знаючи, що такий документ є підробленим, чим здійснив використання завідомо підробленого документу.

Своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та можливість обмежитися дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, необхідних для вирішення долі речових доказів та процесуальних витрат.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився із порядком розгляду справи без дослідження доказів, запропонований прокурором, оскільки фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не заперечував.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення визнаних обставин.

Ураховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та правильно розумів зміст обставин, зазначених в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження усіх доказів і обмежив їх допитом обвинуваченого, дослідженням наявних доказів, що містяться у матеріалах справи, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті вірно. Надав пояснення, які узгоджуються з фактичними обставинами кримінального правопорушення, викладеними в обвинувальному акті.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, дослідивши письмові докази, необхідні для вирішення долі речових доказів та процесуальних витрат, уважає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 358 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків; обставини, що пом`якшують покарання; дані про особу винного, який каявся та визнав свою вину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацевлаштованість, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку учасників провадження, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, у розмірі, визначеному санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, але не в максимальному розмірі. Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, є посильним для обвинуваченого, який повідомив, що має фінансову можливість сплатити штраф. Підстав для обрання покарання у виді пробаційного нагляду або обмеженні волі суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся.

Документально підтверджені процесуальні витрати у даному кримінальному проваджені становлять 1912,00 гривні витрати на залучення експерта, які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 50, 53, 66, 67, ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, та застосувати до нього покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта та проведення експертизи у сумі 1912,00 гривень.

Речовий доказ: посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_4 » серії НОМЕР_2 , яке зберігається у матеріалах кримінального провадження, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому у порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Роз`яснити учасникам право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1