Провадження № 1-кс/761/435/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001301

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001301.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001301 внесеному до ЄРДР 14.1.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Київською міською прокуратурою.

Ініціатор клопотання зазначає, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року у справі №761/42440/23 за клопотанням прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на вилучене майно у кримінальному провадженні № 0001301, внесеному до ЄРДР 14.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на транспортний засіб марки «DS 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова/шасі НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Вказане рішення Шевченківського районного суду м. Києва вмотивовано тим, що 13.11.2023 о 13 год. 16 хв. водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем марки «DS 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по проспекту Науки зі сторони вул. Г. Севрук в напрямку вул. Ракетна в м. Києві навпроти буд. 54Б здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину по пішохідному переходу з права наліво відносно руху автомобіля. Внаслідок ДТП потерпілу з попереднім діагнозом у вигляді ЗТГК, перелом правої ключиці доставлено до Олександрівської міської лікарні. Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 13.11.2023 автомобіль «DS 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20-Б. Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 14.11.2023 у кримінальному провадження призначено автотехнічну експертизу, у зв`язку з цим, постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 від 14.11.2023 зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Легковий автомобіль марки «DS 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 18.07.2023 ТЦС 8045.

Заявник зазначає, що арешт на вказане майно накладено у зв`язку з тим, що у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного транспортного засобу, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. На цей час у кримінальному провадженні проведено автотехнічну експертизу, здійснено всі необхідні слідчі дії з використанням даного транспортного засобу, а тому необхідність у його зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, на думку заявника відсутня, та таке утримання вказаного транспортного засобу, за обставин, що з ним всі необхідні слідчі дії було проведено, безпідставно обмежує майнові права власника автомобіля, та призводить до певних моральних страждань.

Як зазначає ініціатор клопотання, стало відомо, що ОСОБА_7 повністю відшкодовано всю шкоду, завдану ОСОБА_8 внаслідок ДТП, а також між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 досягнуто примирення сторін, про що ОСОБА_8 здійснено відповідну заяву, яка посвідчена нотаріусом, а тому обставини, які стали підставою для накладення арешту на транспортний засіб на цей час припинили своє існування, а тому в подальшому застосуванні цього заходу потреба відпала.

Вказане майно не належить винуватцю ДТП, а тому арештоване майно не може бути використано для забезпечення цивільного позову у цьому кримінальному провадженні, більш того при наявності обставин, в яких винуватець ДТП вже відшкодував заподіяну шкоду, тому дія арешту, за таких умов, порушує майнове право власника транспортного засобу на вільне володіння та користування своїм майном, за відсутності його вини у події, що має ознаки кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим адвокат ОСОБА_3 у клопотанні просить скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023, справа №761/42440/23, за клопотанням прокурора про накладення арешту на вилучене майно у кримінальному провадженні №0001301, внесеному до ЄРДР 14.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а саме арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на транспортний засіб марки «DS 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова/шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав в ньому наведених, зазначив, що арешт на транспортний засіб було накладено з метою забезпечення проведення слідчих дій з вказаним транспортним засобом, наразі в даному кримінальному провадженні було проведено експертизу та всі необхідні слідчі дії, у зв`язку з чим потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала. Крім того зазначив, що учасниками ДТП досягнуто згоди щодо примирення, винуватцем ДТП не є власник транспортного засобу, просив клопотання задовольнити та скасувати накладений арешт.

Власник майна - ОСОБА_4 клопотання підтримала в повному обсязі з підстав в ньому наведених та просила задовольнити, зазначила, що за кермом транспортного засобу був її чоловік, було досягнуто згоди з потерпілим, вказала, що на її утриманні малолітня дитина у зв`язку з чим є потреба у транспортному засобі, просила скасувати арешт накладений на автомобіль.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників, дійшла до наступного висновку.

Слідчою суддею з матеріалів скарги встановлено, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001301.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11 2023 року у справі №761/42440/23 накладено арешт на автомобіль марки «DS 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , із забороною відчуження, розпорядження та користуванням вказаним транспортним засобом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним, вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

Клопотання прокурора, яке слугувало підставою арешту майна заявника, мотивоване тим, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Представником власника майна - адвокатом ОСОБА_3 наведено достатньо підстав, які б свідчили про недоцільність продовження застосовування заходу забезпечення кримінального провадження в частині заборони користування автомобілем марки «DS 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , з огляду на те, що такий захід забезпечення кримінального провадження буде найменш обтяжливий для власника майна - ОСОБА_4 , що відповідає положенням ч. 4 ст. 173 КПК України.

Крім того, слідчій судді не надано підтвердження того, що потреби досудового розслідування і надалі виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_4 у в частині заборони користування арештованим майном.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2023, справа №761/42440/23, у кримінальному провадженні №0001301, на автомобіль марки «DS 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , в частині заборони користування вказаним транспортним засобом, в той же час, в іншій частині клопотання залишити без задоволення, з огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та з огляду на мету арешту транспортного засобу - збереження його як речового доказу.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532 КПК України слідча суддя

УХВАЛИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2023, справа №761/42440/23, у кримінальному провадженні №0001301, на автомобіль марки «DS 4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , в частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1