Провадження № 11-кп/824/3693/2024 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, п.п. 6,9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12,13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 332 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, п.п. 6,9,12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених ст.257, ч.3 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до 02.06.2024 року включно.Визначено заставу достатню для виконання обвинуваченими ОСОБА_7 обов`язків передбачених КПК України у розмірі 1 332 320 гривень. Визначено заставу достатню для виконання обвинуваченими ОСОБА_8 обов`язків передбачених КПК України у розмірі 1 211 200 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки даним про те, що обвинувачений ОСОБА_7 тривалий час перебуває під вартою, а саме з 07 квітня 2017 року. При цьому, у даному кримінальному провадженні за досить тривалий термін не було ухвалено вироку, більш того відбулася заміна складу суду, у зв`язку з чим розгляд розпочався з початку. Таким чином, захисник звертає увагу на те, що затягування розгляду справи відбувається з підстав, які не залежать від обвинуваченого.

Також, вказує, що існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не обґрунтовуються, а кожне клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою є дублюванням попереднього клопотання.

Здійснити відеоконференцзв`язок з Київським СІЗО за участю ОСОБА_7 не видалось можливим, оскільки він перебуває в Дарницькому районному суді м. Києва. Захисник не заперечував проти розгляду справи без участі ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку вимог та доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини, з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Так, під час розгляду суд першої інстанції встановив, що злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 у відповідності до ст.12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, за які, при доведенні провини, останньому загрожує покарання від 10 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна або довічне позбавлення волі, характер вчиненого і підвищена суспільна небезпечність інкримінованих злочинів, а також найважчі, незворотні та непоправні наслідки інкримінованих, згідно обвинувального акту дій, у виді смерті людини, дані про особу обвинуваченого, який є особою без громадянства, має постійне місце проживання у м. Києві, офіційно не працевлаштований, немає постійного заробітку, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, та дійшов висновку, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, експертів, спеціалістів, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, та на даний час не зменшились і продовжують існувати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, судом перевірено можливість застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, та, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, визначено ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 , з визначенням застави в розмірі 1 332 320 гривень- без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя