28.05.2024
Справа № 642/2901/24
Провадження № 1-кс/642/1654/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макарове Золочівського району Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не офіційно працюючого на будівництві фортифікаційних споруд, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000848 від 16.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год 30 хв, 24 лютого 2022 року строк дії якого продовжувався з 05 години 30 хвилин 05 лютого 2024 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента №49/2024 від 15.02.2024, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015, вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин:

Так, 11.05.2024 року о 16 годині 41 хвилин ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, зайшов до приміщення магазину «Аттика» № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснюють свою діяльність товариство з обмеженою відповідальністю «ОСНОВА ІНФО» ЄРДПОУ 36224758.

Після чого, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, підійшов до холодильної шафи, яка знаходилась навпроти вхідних дверей, з якого правою рукою взяв пляшку лимонаду ТМ «Моршинська» 1,5 л. Яблуко, після чого, підійшов до стелажу з алкогольними напоям, який розташований з лівої сторони від касового прилавку, звідки взяв пляшку горілки ТМ «Преміум» 1л (Львів Княжеський), та розуміючи, що в приміщенні магазину знаходяться два співробітника, з метою відволікти їх увагу та безперешкодно покинути приміщення магазину, підійшов до касового прилавку, розташованого біля вхідних дверей до магазину, на який поклав вищевказаний товар, та скориставшись тим, що один зі співробітників зайшла за касову зону, та не зможе йому зашкодити скоїти злочин, діючи відкрито схопив з прилавку пляшку лимонаду ТМ «Моршинська» 1,5 л. Яблуко, вартість якого згідно висновка товарознавчої експертизи ННЦІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса №4152 від 17.05.2024 становить 48 гривень 90 копійок, після чого, та горілки ТМ «Преміум» 1л (Львів Княжеський), вартість якого згідно висновка товарознавчої експертизи ННЦІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса №4152 від 17.05.2024 становить 297 гривень, 90 копійок, тим самим відкрито викрав їх, та вибіг, скрився з місця вчинення злочину через відчинені двері, разом із викраденим майном,

В цей час за ним слідом вибігла співробітник магазину, а саме стажер продавець-касир ОСОБА_6 , виголошуючи вслід останньому вимоги припинити скоєння злочину тобто зупинитися та повернути товар, однак ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник.

У подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями ТОВ «ОСНОВА ІНФО» ЄРДПОУ 36224758 збитки згідно висновка товарознавчої експертизи ННЦІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса №3843 від 13.05.2024 на загальну суму 346 гривень 80 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

23.05.2024 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

На цей час вбачаються підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Законних джерел отримання заробітку він не має, у останнього відсутні стійкі міцні соціальні зв`язки. Крім цього, підозрюваний усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

- незаконно впливати на свідків та представника потерпілого у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного та залишаючись на свободі, останньому відомо місце мешкання свідків у вказаному кримінальному провадженні, також, варто зазначити, що фактичним місцем мешканням ОСОБА_5 є адреса: АДРЕСА_2 , де проживає свідок поданому кримінальному провадженню ОСОБА_7 , у зв`язку з чим у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідка ОСОБА_7 та інших свідків з метою змусити останнього відмовитись від раніше наданих показів;

- вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу підозрюваної, яка законних джерел отримання заробітку не має, не працевлаштована, обставини кримінального правопорушення в якому він підозрюється свідчать про її схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, про її небажання вести законний спосіб життя.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України та спростовують можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю недоцільним визначення розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинене з корисливих мотивів. Вказаний запобіжний захід відповідає характеру кримінального правопорушення, суспільному інтересу.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та послалися на те, що застосування жодного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, пославшись, що він не має бажання переховуватись від органу досудового слідства та суду, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду всі докази, на які вони посилаються.

З матеріалів поданого клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Підставами для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вважає, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від від 7 до 10 років та з, огляду на тяжкість відповідного покарання, може покинути як місце постійного проживання, так і межі міста та країни. Також він може незаконно впливати на представника потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою змусити їх змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, твердження про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на представника потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою змусити їх змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, ґрунтується на припущеннях.

Небезпека переховування підозрюваного не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу повинні враховуватись:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання;

6) репутація підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного;

8) наявність судимостей у підозрюваного;

9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, проте ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, не офіційно працює на будівництві фортифікаційних споруд, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, завжди з`являється на виклики слідчого. Оскільки з наданих суду доказів не вбачається доведеності слідчим та прокурором обставин, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним кодексом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, немає.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, оцінивши потреби досудового розслідування, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби у відповідності до ст. 181 КПК України.

Домашній арешт, за нормами ст.181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає необхідним, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-79, 181, 183, 193, 194, 196, 201, 309, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки передбачені ст.194 КПК України:

1)прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали - до 22 липня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1