ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/4641/15-к Номер провадження 11-кп/814/475/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000566 за апеляційними скарг ами прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_9 та захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, українку, громадянку України, з середньою освітою, розлучену, офіційно не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму,

засуджено за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання на 60 днів: заборонено обвинуваченій залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 18 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня; не відлучатися з населеного пункту де вона проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання, термін її затримання слідчим з 19.03.2015 (12-30 год.), по 20.03.2015, день обрання слідчим суддею, як підозрюваній запобіжного заходу у виді домашнього арешту, згідно ухвали від 20.03.2015, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, за співвідношенням день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КУ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» про стягнення витрат на лікування постраждалого від кримінального правопорушення ОСОБА_10 , задоволено та стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі КУ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» на відшкодування витрат 1060 грн. 97 коп.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_8 14 березня 2015 року приблизно о 18 годині, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 під час розпивання спиртних напоїв разом із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_10 , з яким продовжувала сумісне проживання та ведення господарства, в ході сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшла до лежачого на дивані ОСОБА_10 та з силою нанесла декілька ударів металевим кухликом, який вона тримала у правій руці, в область голови, тулуба і кінцівок останнього, завдавши тяжкі тілесні ушкодження: голови - у вигляді синців на обличчі, синців лівої вушної раковини, синців м`яких тканин завушних областей, які поширюються на задню поверхню шиї, синців м`яких покровів голови у лобно-тем`яно-скроньових областей зліва та потиличної області, крововиливів під тверду мозкову оболонку, забій головного мозку; синці на грудній клітині, животі, розрив печінки, крововилив у сумку великого сальника, внутрішньочеревний крововилив, синці та садна на верхніх та нижніх кінцівках, набряк головного мозку та легенів.

В подальшому 18 березня 2015 року, о 18 - 35 год., ОСОБА_10 був доставлений у відділення політравми «Харківської міської клінічної лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги ім. О.І. Мещанінова» проте 19 березня 2015 року, о 02 годині, ОСОБА_10 від отриманих 14.03.2015 тілесних ушкоджень, які йому завдала ОСОБА_8 , помер.

Причиною смерті ОСОБА_10 є поєднана тупа травма тулубу, яка ускладнилась у своєму перебігу поліорганною недостатністю на фоні вираженої соматичної патології. Нанесені ОСОБА_8 тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 у своїй сукупності мають прямий причинний зв`язок з настанням його смерті.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість, просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_8 засудити за ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд недостатньо врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наслідки вчиненого та особу обвинуваченої, зокрема те, що ОСОБА_8 не працює, суспільно-корисною працею не займається, утриманців не має, характер вчиненого вказує на її суспільну небезпечність, тому вважає, що обвинуваченій повинно бути призначено більш суворе покарання.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_8 у зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд під час ухвалення вироку допустив неповноту судового розгляду та невідповідність висновків обставинам справи.

Вважає, що історія хвороби ОСОБА_10 , яка знаходиться в матеріалах справи під час досудового розслідування слідчим не вилучалася, до матеріалів справи не долучалася, відповідно не могла бути досліджена судовим експертом, а тому не може бути дослідженою судом як доказ.

Металевий ківш, який визнаний речовим доказом не може бути доказом, так як відсутні дані про вилучення його на місці події. З протоколу огляду місця події не вбачається, що металевий ківш вилучався.

Стверджує, що між даними вказаним у вироку та зазначеними у висновку експерта № 84-АТ/15 від 02.04.2015 є суттєві протиріччя щодо механізму утворення слідів крові на металевому ковші, так як на волосяній частині голови пошкоджень немає.

Вказує, що суд не надав належну увагу висновку експерта, що причиною смерті є поєднана тупа травма тулубу, яка ускладнилася у своєму перебігу поліорганною недостатністю на фоні вираженої соматичної патології. Тому ушкодження голови у вигляді синців на обличчі навіть забій головного мозку визвало поліорганну недостатність, яка в даних обставинах є не результатом травм та пошкоджень тіла, а результат захворювання потерпілого.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника в підтримку апеляційної скарги захисника, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника та задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій за ч.2 ст. 121 КК України, є правильним, ґрунтується на належних та допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені у судовому засіданні та отримали належну оцінку.

Доводи обвинуваченої та її захисника про відсутність в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення не відповідають дійсності.

Сам факт перебування з ОСОБА_10 в квартирі ІНФОРМАЦІЯ_2 та сварки цього дня між ними, під час якої вона нанесла удар металевим ковшем ОСОБА_10 в голову, обвинувачена не заперечує. Разом з цим твердження ОСОБА_8 про те, що вона не наносила ОСОБА_10 інших тілесних ушкоджень спростовується дослідженими матеріалами справи.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_11 , який працює оперуповноваженим СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківські області, в середині березня 2015 року йому на розгляд поступив матеріал за фактом перебування у лікарні швидкої медичної допомоги ОСОБА_12 , 1929 р.н. із тілесними ушкодженнями. 18 березня 2015 року вранці, для встановлення обставин отримання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, він приїхав до лікарні де встановив, що остання проходить курс лікування у відділені політравми, яка надала пояснення, що тілесні ушкодження вона отримала за місцем проживання, коли ОСОБА_8 , під час вживання разом із сином її племінниці ОСОБА_10 алкогольних напоїв, стягнула її з ліжка.

В цей же день, у вечорі, він прибув в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , двері квартири йому відкрила жінка, від якої відчувався сильний запах алкоголю та вона хиталась. Він попрохав жінку представитись та дати пояснення що до факту доставляння ОСОБА_12 у лікарню. Жінка назвалась ОСОБА_8 , однак в грубій формі відмовилась надавати будь-які пояснення, почала висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою, на його зауваження не реагувала до квартири не пускала, про що він повідомив старшого групи ОСОБА_13 .

Через деякий час за вказаною адресою прибули співробітники карного розшуку ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які представились ОСОБА_8 та намагались зайти в квартиру. Через деякий час ОСОБА_8 погодилась та запросила їх до квартири. В кімнаті він побачив чоловіка, який лежав на ліжку. Він підійшов до нього ближче та побачив на його голові, в області лоба гематому та спитав, що сталось, на що ОСОБА_8 відповіла, що він десь впав, після чого чоловік назвався ОСОБА_10 та пояснив, що тілесні ушкодження йому нанесла його колишня жінка ОСОБА_8 , яка побила його металевим черпаком. ОСОБА_10 з ліжка не вставав, розмовляв тихо, та при диханні хрипів, казав, що йому дуже погано.

ОСОБА_15 викликав швидку медичну допомогу. Лікарі в його присутності почали оглядати ОСОБА_10 , який пояснив їм, що його побила колишня дружина ОСОБА_16 , яка знаходилась в квартирі. Після огляду лікарі сказали, що ОСОБА_10 в дуже поганому стані, та вони викликали реанімаційну бригаду, яка прибула через 5 хвилин та ОСОБА_10 і медичним працівникам пояснив, що його побила колишня дружина.

На місце була викликана слідчо-оперативна група, а лікарями ОСОБА_10 був госпіталізований. Слідчий групи провів огляд місця події в квартирі.

Аналогічні пояснення надали місцевому суду і свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_18 , лікар бригади інтенсивної терапії КЗОЗ «ЦЕМД та МК», суду показав, що він 18.03.2015 прибув за викликом за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив на ліжку чоловіка, який розповів, що отримав тілесні ушкодження, які йому завдала дружина металевим ковшем та тривалий час, внаслідок цього, не встає з ліжка. Загальний стан ОСОБА_10 був важким.

Всі свідки, які допитані в судовому засіданні були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показань, тому підстав недовіряти показанням свідків у колегії суддів немає.

Згідно з даними висновку експерта ХОБСМЕ №84-Ат/15 від 02.04.2015, при експертизі трупа ОСОБА_10 встановлено: пошкодження голови у вигляді синців на обличчі, синці на лівій вушній раковині, синці на м`яких тканинах завушних областей, що поширюються на задню поверхню, синці на м`яких покровах голови в лобно-тім`яно-скроневої області зліва і потиличній області, крововиливів під тверду мозкову оболонку, забиття головного мозку; синці на грудній клітці, животі, розрив печінки, крововилив в сумку великого сальника, внутрішньочеревний крововилив; синці та садна на верхніх і нижніх кінцівках; цироз печінки, асцит; морфологічні ознаки кардіоміопатії; набряк головного мозку і легенів; паренхіматозна жовтяниця.

Причиною смерті ОСОБА_10 , яка наступила 19.03.15 о 02.00 год., в лікарні швидкої медичної допомоги, з`явилася поєднана тупа травма тіла, що ускладнилася у своїй течії поліорганною недостатністю на тлі вираженої соматичної патології.

Перераховані пошкодження утворилися від неодноразового впливу тупих твердих предметів, найімовірніше, за кілька днів до поміщення потерпілого в лікарню, в сукупності, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

За наявними даними однозначно встановити кількість травматичних впливів (ударів) та їх послідовність не представляється можливим, немає також даних про силу ударів і пози, в якій знаходився потерпілий при нанесенні йому ушкоджень.

Після отримання пошкоджень потерпілий міг здійснювати активні дії протягом нетривалого проміжку часу.

Синці на зовнішніх поверхнях передпліч і лівої кістки могли утворитися при самообороні.

Наявні у потерпілого тілесні ушкодження не могли бути наслідком самоспричинення або падіння на тверду поширену поверхню.

Щодо доводів сторони захисту про те, що медична документація в закладі охорони здоров`я не витребовувалася, необхідно зазначити, що на підставі п.1.10 Правила проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів в бюро судово-медичної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року N 6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 р. за N 257/793, у випадках смерті у лікувально-профілактичних установах особи, яка померла внаслідок насильства або при підозрі на нього, керівник даної установи зобов`язаний надіслати разом з трупом до моргу оригінал історії хвороби та одяг померлого, якщо він не був вилучений органами дізнання або не був виданий родичам померлого.

Тому медична документація, а саме історія хвороби ОСОБА_10 , керівником медичного закладу була передана в морг разом з трупом ОСОБА_10 для дослідження під час проведення експертизи щодо трупа.

Судом було встановлено, що виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження були спричинені металевим ковшем, про що зазначав потерпілий працівникам поліції та медичним працівникам, що узгоджується з висновком експерта, який встановив, що ушкодження утворилися від неодноразового впливу тупих твердих предметів.

Металевий ківш був виявлений під час огляду місця події 18.03.2015 та вилучений, про що зазначено в протоколі. Постановою органу досудового розслідування металевий кухлик був визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Під час дослідження металевого ковша експертом було встановлено, що він упакований в коробку у формі паралелограму розмірами 116х207х337 мм та опечатано. Упаковка не порушена та забезпечує зберігання об`єкта дослідження та запобігає несанкціонованому доступу до нього.

Висновком експерта №118 від 20.03.2015 встановлено, що на слідосприймаючій поверхні ручки ковша, вилученому 18.03.2015 виявлено один слід пальця руки розміром 12х22 мм, який придатний для ідентифікації та кілька слідів папілярних ліній, які не придатні для ідентифікації особи. Один слід пальця руки розміром 12х22мм залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_8 .

Згідно з висновком експерта № 398-Ц/15 від 30.04.2015 в результаті проведення судово-медичної експертизи металевого ковша, вилученого при огляді місця події, виявлені сліди крові людини, в якій виявлено антитіла В, властивий крові групи В (III) з ізогемагглютініном анті-А, тобто кров могла належати ОСОБА_10 .

Враховуючи викладене, вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин доведена доказами, дослідженими судом першої інстанції. Тому місцевий суд правильно критично оцінив показання обвинуваченої щодо заперечення своєї вини.

З огляду на вказане суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченої умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

Отже, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за обставин встановлених судом, є доведеною, ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченої, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також колегія суддів враховує поведінку обвинуваченої під час та після спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, а саме те, що вона будь-якої медичної допомоги йому не надала та знаючи про тяжкий стан ОСОБА_10 не вчиняла дій для виклику швидкої медичної допомоги.

Тому суд дійшов правильного висновку, що Федіній необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Разом з цим, відсутні і підстави для призначення більш суворого покарання ОСОБА_8 , як про це просить прокурор, оскільки в своїй апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду, не наводить переконливих доводів того, що визначене судом покарання є явно несправедливим через м`якість.

Таким чином, призначене ОСОБА_10 покарання в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає. Тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_9 , захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4