УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 Справа №607/1304/23 Провадження №1-кп/607/114/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , у м.Тернополі в залі суду під час розгляду об`єднаних кримінальних проваджень №0000031, №0000904, стосовно ОСОБА_8 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:

В порядку передбаченому ст.334 КПК України, на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.12.2023 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 про обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України, в кримінальному провадженні №0000910, передано суду для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням, яке поступило раніше. Аналогічно, в порядку передбаченому ст.334 КПК України, на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.04.2024 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 про обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України, в кримінальному провадженні №0000344, передано суду для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням, яке поступило раніше.

Учасники просять об`єднати кримінальні провадження.

Відповідно до статей 28, 318 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки; Проведення судового розгляду у розумні строки забезпечує суд; Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Суд вважає, що розгляд кримінальних проваджень окремо може негативно вплинути на забезпечення розумних строків, оскільки прийняття рішення в одному із них унеможливить завершення судового розгляду іншого кримінального провадження на тривалий час - до вступу у законну силу раніше ухваленого рішення. Тому, їх доцільно об`єднати в одне судове провадження.

Із змісту обвинувальних актів стосовно ОСОБА_8 про обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України, в кримінальних провадженнях №0000910 та №0000344, вбачається, що кримінальні проступки вчинено в межах територіальної юрисдикції Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. В обвинувальних актах прокурор не зазначив клопотань про їх розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, на підставі ч.1 ст.302 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України після отримання обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а в разі затримання особи, що передбачено ч.4 ст.298 - 2 КПК України, невідкладно, призначає судовий розгляд.

У реєстрах матеріалів досудового розслідування кримінальних проваджень немає відомостей про те, що захід забезпечення кримінального провадження затримання, застосовувався до обвинуваченого, в порядку ч.4 ст.298-2 КПК України. Отже, на підставі отриманих обвинувальних актів необхідно призначити судовий розгляд кримінального провадження. Підстав передбачених ст.27 КПК України для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, впродовж усього судового провадження або його окремої частини немає, тому судовий розгляд необхідно проводити у відкритому судовому засіданні. З метою забезпечення розумних строків судового розгляду доцільно роз`яснити сторонам зміст статей 23, 327 КПК України щодо забезпечення прибуття свідків в суд.

У ст.392 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. З її змісту вбачається, що ухвала про об`єднання кримінальних проваджень і про призначення судового розгляду оскарженню не підлягає.

В рішенні Конституційного Суду України №13-рп/2012 від 12.06.2012 року зазначено, що, встановлюючи обмеження права на апеляційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини, громадянина є допустимим виключно за умови, що воно є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; Такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" (Krombach v. France) від 13 лютого 2001 року).

Отже, обмеження права на апеляційне оскарження рішення суду не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим. Законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості апеляційного оскарження рішень суду є КПК України. Обмеження права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про об`єднання кримінальних проваджень і про призначення судового розгляду відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим. Тому, ухвала про об`єднання кримінальних проваджень і призначення судового розгляду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 23, 27, 28, 217, 318, 327, 334, 381, 392 КПК України, суд,-

постановив:

Кримінальні провадження №0000910, стосовно ОСОБА_8 про обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України, ЄУН - 607/25097/23 та №0000344, стосовно ОСОБА_8 про обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України, ЄУН - 607/9220/24, об`єднати з кримінальним провадженням №0000031, стосовно ОСОБА_8 про обвинувачення за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, ЄУН - 607/1304/23.

На підставі обвинувальних актів стосовно ОСОБА_8 про обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України, в кримінальних провадженнях №0000910 та №0000344 призначити судовий розгляд Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у відкритому судовому засіданні на 24 травня 2024 року в 09 год. 00 хв.

В судове засідання викликати учасників.

На підставі ст.23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, вказаних у реєстрі матеріалів досудового розслідування, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ст.327 КПК України прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик, а у випадку неможливості забезпечити присутність свідків під час судового розгляду можна заявити клопотання про сприяння стороні обвинувачення у забезпеченні їх явки шляхом здійснення судового виклику, надавши докази вжиття заходів щодо їх прибуття в суд.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1