Справа № 461/1892/24
Провадження № 1-кс/461/1452/24
УХВАЛА

Іменем України

07.03.2024 cлідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання прокурора Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно

в с т а н о в и в:

прокурор Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «NISSAN QASHQAI +2», д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію є ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із вказаним автомобілем.

Клопотання обґрунтовує тим, що 05.03.2024 близько 21:10 год. на автодорозі «Жовква - Ковель» поблизу с. Межиріччя, Червоноградського району, Львівської області, відбулась ДТП (зіткнення транспортних засобів), за участі автомобіля марки «Ніссан Кашкай», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Оскільки на транспортному засобі марки «NISSAN QASHQAI +2», д.р.н. НОМЕР_1 , є наявні сліди злочину та сам автомобіль є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів, автотехнічних та транспортнотрасологічних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу, шляхом накладання арешту. Просить клопотання задоволити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, однак у клопотанні просив розгляд справи проводити без його участі.

Власник автомобіля марки «NISSAN QASHQAI +2», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 в судове засідання не викликалася, оскільки в матеріалах клопотання відсутній її контактний номер телефону. Відтак, слідчий суддя позбавлений можливості у двохденний строк викликати у судове засідання власника майна.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, частиною першою ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Частиною третьою ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000242 від 05.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 05.03.2024 близько 21:10 год. на автодорозі «Жовква - Ковель» поблизу с. Межиріччя, Червоноградського району, Львівської області, відбулась ДТП (зіткнення транспортних засобів), за участі автомобіля марки «Ніссан Кашкай», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

05.03.2024 автомобіль марки «NISSAN QASHQAI +2», д.р.н. НОМЕР_1 , тимчасово вилучено та доставлено на територію стоянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також постановою слідчого від 06.03.2024 такий визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «NISSAN QASHQAI +2», д.р.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Прокурор довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Метою та підставами накладення арешту на транспортний засіб є необхідність проведення слідчих експериментів та судових експертиз, відтак необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу, шляхом накладання арешту. Прокурор довів, що автомобіль марки «NISSAN QASHQAI +2», д.р.н. НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, проведення експертного дослідження даного транспортного засобу буде містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин.

Оцінюючи надані органом досудового розслідування доказів, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Таким чином, оскільки на даному транспортному засобі збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення та існує загроза їх знищення та зміни у випадку передачі власнику, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення в частині накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб.

Разом з тим, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в частині заборони користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем марки «NISSAN QASHQAI +2», д.р.н. НОМЕР_1 , оскільки саме по собі накладення арешту є забороною будь-яким особам відчужувати, користуватися та розпоряджатися транспортним засобом.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання прокурора Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 задоволити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «NISSAN QASHQAI +2», д.р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить на праві власності ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1