У Х В А Л А

про залишення касаційної скарги без руху

03 липня 2024 року

м. Київ

справа №185/2010/24

провадження № 51-3310ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернулася до Суду з касаційною скаргою, в якій виклала вимогу про зміну вказаного судового рішення шляхом застосування до ОСОБА_4 , відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 Кримінального Кодексу України (далі - КК України) обмежувального заходу, що застосовується до осіб, які вчинили домашнє насильство - направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Разом з тим, за правилами ст. 437 КПК України, суд касаційної інстанції не має права застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання. Обвинувальний вирок, ухвалений судом першої чи апеляційної інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції щодо вироку суду першої інстанції може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання або в інший спосіб погіршити становище засудженого лише у разі, якщо з цих підстав касаційну скаргу подав прокурор, потерпілий чи його представник.

Однак прокурором в касаційній скарзі не виконана правильно прохальна частина з урахуванням вимог ст.ст. 433, 436, 437 КПК України, оскільки у даному випадку зміна ухвали апеляційного суду, про що просить прокурор, погіршить становище засудженого, що прямо суперечить приписам ч. 2 ст. 433 КПК України і виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_4 , залишити без руху і встановити строк, що становить 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу, для усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3