Справа № 750/5614/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/232/24
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

23 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

заявника ОСОБА_6

його представника - адвоката ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування постанови слідчого П`ятого слідчого відділу з дислокацією у м. Чернігові ТУ ДБР, розташованого в м. Києві, ОСОБА_8 від 31 березня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 07 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий суддя вказав на те, що під час судового розгляду не встановлено порушення загальних положень досудового розслідування, під час досудового розслідування зібрані усі можливі та допустимі докази, а тому постанова містить належне та достатнє обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник заявника адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою її скаргу в інтересах ОСОБА_10 на рішення (постанову) слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження від 31 березня 2024 року задовольнити.

Аргументує тим, що при закритті кримінального провадження слідчим не було дотримано вимог ст.ст. 2, 9, 110, 284 КПК України, а постановлена за результатами судового розгляду ухвала не відповідає вимогам ч. 1 ст. 412 цього Кодексу.

Не погоджується з твердженням слідчого судді про те, що подана нею скарга не свідчить про наявність неповноти при перевірці слідчим матеріалів кримінального провадження та про те, що слідчим були досліджені всі можливі обставини. Таке твердження суду вважає помилковим, адже в скарзі були вказані та обґрунтовані всі порушення, допущені слідчим при здійсненні досудового розслідування, ним не було вжито всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України, із точки зору належності, допустимості, достовірності. При закритті провадження слідчим навіть не були усунуті недоліки досудового розслідування, які вказані в ухвалі слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.11.2023, а в сукупності з іншими доказами з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст. 2 КПК України.

Окрім допиту, по суті, зацікавлених осіб на встановлення всіх обставин, на яких наголошував ОСОБА_6 , слідчим не проведені жодні слідчі дії. В той же час, у своїй постанові слідчий неодноразово акцентує увагу, що нібито ОСОБА_6 зацікавлений в даному досудовому розслідуванні через те, що начебто має неприязні відносини з керівництвом ВЧ НОМЕР_1 та розцінює будь-які законні вимоги та дії ОСОБА_6 , як здійснення тиску на командування та безпосередньо на ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Такі дії слідчого та те, що вже вдруге слідчий закриває кримінальне провадження, не дослідивши всі обставини справи, не виконавши вказівки, які були викладені в ухвалі слідчого судді від 13.11.2023, не провівши протягом чотирьох місяців жодних слідчих дій, окрім вибіркового допиту свідків, тобто по суті, проігнорувавши вказівки суду, свідчить про зацікавленість самого слідчого в даному кримінальному провадженні. Більш того, слідчий вказав на те, що не вважає за потрібне допитувати ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , оскільки, на його думку, вони є зацікавленими особами, а тому не можуть надати об`єктивних показань про службових осіб Чернігівського військового шпиталю.

Наявність кримінальних проваджень щодо вказаних осіб не позбавляє їх права надавати показання, як помилково вважають слідчий суддя та слідчий, а також не свідчить про їх упередженість чи зацікавленість. При цьому, слідчий при закритті кримінального провадження посилається саме на показання тих осіб, щодо яких ОСОБА_6 подав заяву про вчинення ними кримінального правопорушення, при цьому, не вважає їх зацікавленими чи упередженими.

Твердження слідчого про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_17 протягом лютого квітня 2022 року фактично знаходились на службі та виконували покладені на них обов`язки, спростовуються матеріалами кримінального провадження, в яких наявна довідка про те, що вказані особи протягом частини березня 2022 року перебували у відпустці та не отримували заробітної плати.

Слідчим так і не були перевірені твердження заявника про те, що ОСОБА_12 в цей період часу виїхала за кордон, а ОСОБА_11 та ОСОБА_17 надали показання протилежні тим, які ними були надані у провадженні щодо дружини ОСОБА_6 . Вважає, що вказані особи не можуть володіти достовірною інформацією щодо перебування на місці служби деяких осіб, оскільки самі були відсутні у місці несення служби.

Переконана в тому, що слідчий не здійснив належної та повної перевірки, не оцінив всі обставини та докази в сукупності, недбало та цілком можливо, що й зацікавлено поставився до виконання своїх посадових обов`язків, що дає підстави для скасування постанови та направлення кримінального провадження для подальшого досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, заявника та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, слідчого і прокурора, які заперечували проти аргументів заявника та його представника, дослідивши матеріали судової справи, а також закритого кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, зміст оскаржуваного рішення та досліджені матеріали провадження не дозволяють стверджувати про дотримання слідчим суддею при постановленні даної ухвали наведених вимог закону.

З матеріалів провадження вбачається, що п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 07 червня 2023 року, за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцями ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 від 31 березня 2024 року зазначене кримінальне провадження закрите за відсутністю в діях ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий керуючись положеннями п.2 ч.1 ст. 284 КПК, прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення,а тому закрив вказане кримінальне провадження.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, згідно зі ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Зокрема, якщо слідчим закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Проте, наведені положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, слідчим були порушені, а викладені у скарзі обставини не в повній мірі стали предметом судового контролю.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29 травня 2023 року ОСОБА_6 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцями без поважних причин в умовах воєнного стану, зокрема, ОСОБА_13 , яка перебувала за межами військової частини, ОСОБА_12 , яка виїхала за межі країни, ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , які перебували за межами військової частини в період з 24 лютого 2022 року.

Закриваючи кримінальне провадження слідчий вказав на те, що у військовій частині НОМЕР_1 працюють вільно наймані працівники ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , які не є військовослужбовцями, та проходить військову службу ОСОБА_13 .

Слідчий також послався на показання командира військової частини та начальника адміністративного відділу, які повідомили про те, що ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 протягом лютого-березня 2022 року перебували на службі та виконували свої обов`язки, фактів самовільного залишення ними військової частини не зафіксовано, вказаним особам за цей період нараховувалась та виплачувалась заробітна плата.

Однак, такі ж доводи були викладені слідчим і при винесенні постанови про закриття кримінального провадження від 30 червня 2023 року, яка була скасована ухвалою слідчого судді з вказівкою на те, що таке твердження суперечить матеріалам кримінального провадження, зокрема, показанням свідків щодо місцезнаходження і виконання своїх професійних обов`язків ОСОБА_11 та ОСОБА_17 , які згідно наявної в матеріалах кримінального провадження довідки перебували у відпустці протягом частини березня та квітня 2022 року та не отримували заробітну плату.

Під час здійснення досудового розслідування ця суперечність так і не була усунута слідчим, не здобуто жодних доказів на підтвердження чи спростування показань командира військової частини та начальника адміністративного відділу, вказані особи повторно не допитані для того, щоб з`ясувати питання де саме перебували вказані особи, чому за показаннями вони перебували на робочому місці, а за документами перебували у відпустці.

Всі ці обставини мали бути з`ясовані, адже на них звернув увагу слідчий суддя в ухвалі та це було однією з підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження. Виключно з`ясування цих обставин свідчило б про об`єктивність досудового розслідування та обґрунтованість рішення слідчого про закриття кримінального провадження або ж продовження досудового розслідування.

Єдине, що зробив слідчий на виконання ухвали слідчого судді, це вказав про те, що ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 не є військовослужбовцями, а вільнонайманими працівниками. Однак, ці обставини не звільняли слідчого від виконання своїх службових обов`язків щодо здійснення перевірки доводів заявника, як він безпідставно вважав, та не надавали йому можливості викладати в постанові про закриття кримінального провадження раніше встановлені факти, суперечливість яких була встановлена в судовому порядку та підлягала повторній перевірці, чого слідчий так і не перевірив, а неточності та суперечності не усунув.

Крім того, слідчим вказано, що ОСОБА_13 є військовослужбовцем, а тому слідчий був зобов`язаний перевірити доводи заявника щодо визначення місця її перебування на період з 24 лютого 2022 року, чого не зробив, що свідчить про неповноту досудового розслідування як про це вірно зазначає представник заявника.

Колегія суддів також погоджується з доводами апелянта в тій частині, що слідчим не були допитані інші військовослужбовці військової частини, по яких вказував заявник ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які могли повідомити про відомі їм обставини щодо місця перебування, в тому числі й ОСОБА_13 .

Той факт, що відносно ОСОБА_15 на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження, а щодо ОСОБА_16 здійснюється досудове розслідування, не свідчить про те, що їх показання в рамках даного кримінального провадження будуть не об`єктивними та неправдивими, адже будучи допитаними в якості свідків вони будуть попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, так само, як і ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , яких слідчий допитав та їх показання поклав в основу постанови про закриття кримінального провадження, тобто надавши їм перевагу перед фактами, які виклав ОСОБА_6 , на які слідчий суддя звернув уваги при скасуванні попередньої постанови про закриття кримінального провадження, та які слідчий навіть не намагався об`єктивно перевірити, віднайшовши формальні підстави, як для відмови в допиті заявлених свідків, так і для закриття кримінального провадження. При цьому, єдиною підставою для відмови в допиті вказаних заявником осіб слідчий назвав наявність відкритих кримінальних проваджень щодо вказаних осіб, в той час як це не може бути підставою для відмови в проведенні допиту та не свідчить про упередженість або неправдивість показань цих осіб.

При цьому, допитавши всіх осіб у кримінальному провадженні, здобувши інші докази, слідчий має можливість надати об`єктивну оцінку викладеним фактичним даним та проаналізувати отриману інформацію, що свідчитиме про об`єктивність та повноту проведеного досудового розслідування.

Наразі, в діях слідчого вбачається фактична відмова у проведенні будь-якого досудового розслідування.

Фактично, зміст постанови слідчого про закриття кримінального провадження за скаргою ОСОБА_6 зводиться до тверджень про необ`єктивність доводів скарги, які слідчий вважає способом тиску на керівництво військової частини, а також до викладу обставин притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , при цьому, не викладено жодних доводів або доказів на спростування викладених в заяві ОСОБА_6 обставин щодо відсутності за місцем несення служби військовослужбовцем ОСОБА_13 , а також доказів на спростування доводів щодо відсутності на місці роботи вільнонайманих працівників, хоча саме ці обставини були предметом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, саме на спростування чи підтвердження викладених заявником фактичних даних слідчий мав здобути докази та саме вони мали б бути покладені в основу постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість, постанова про закриття кримінального провадження від 31 березня 2024 року обґрунтована показаннями тих осіб, які ухвалою слідчого вже були визнані такими, що суперечать письмовим доказам у кримінальному провадженні та припущеннями слідчого про упереджене ставлення заявника та заявлених ним свідків до керівництва військової частини, а також незрозумілою відмовою витребувати та дослідити документи з прикордонної служби щодо встановлення факту перетину державного кордону військовослужбовцем ОСОБА_13 в період з 24 лютого 2022 року, хоча саме наявність документів прикордонної служби могли б спростувати чи навпаки підтвердити доводи заявника.

Намагання заявника довести факт залишення військової частини й іншими військовослужбовцями цієї частини не може бути розцінено, як тиск на керівництво цієї військової частини, як помилково про це стверджує слідчий та слідчий суддя в своїй ухвалі, адже саме до повноважень слідчого належить з`ясування викладених в заяві обставин не залежно від того з якою метою була подана скарга.

Встановлена колегією суддів неповнота досудового розслідування та поверхневий аналіз зібраних у рамках кримінального провадження доказів, свідчить, що постанова слідчого від 31 березня 2024 року про закриття кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, є передчасною.

На переконання апеляційного суду слідчим не було вжито всіх можливих та необхідних заходів задля перевірки тверджень заявника, не усунуто невідповідності показань командира військової частини та начальника адміністративного відділу відомостям про перебування ОСОБА_11 та ОСОБА_17 у відпустці без збереження заробітної плати, при тому, що нарахування заробітної плати не є підтвердженням того, що особа перебувала в розташуванні військової частини, з урахуванням періоду часу, який підлягав перевірці.

Крім того, слідчим не були виконані вказівки слідчого судді, які зазначені в ухвалі від 13 листопада 2023 року, адже за період досудового розслідування після скасування постанови про закриття кримінального провадження слідчим до матеріалів кримінального провадження долучено копії матеріалів про призначення судового розгляду в кримінальних провадженнях щодо ОСОБА_20 та ОСОБА_15 , що не є предметом досудового розслідування в рамках заявлених ОСОБА_6 фактів. Жодних інших слідчих чи процесуальних дій не вчинено, що свідчить про необ`єктивність та неповноту проведеного досудового розслідування.

Так, ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Натомість слідчим не використано усіх можливих слідчих заходів, скерованих на виконання завдань, передбачених ст. 2 КПК України і не доведено неможливості здобуття інших доказів у даному кримінальному провадженні, а тому висновки останнього зроблені передчасно.

При цьому, закриваючи кримінальне провадження слідчий обмежився тими доказами, які вже були здобуті ним до 30 червня 2023 року, були проаналізовані при закритті кримінального провадження в 2023 році, з яким не погодився слідчий суддя та скасував постанову про закриття кримінального провадження. Не вчинивши жодних слідчих дій, слідчий більш детально виклав раніше здобуті докази, а також доповнив постанову відомостями про притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, діяльність яких не є предметом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, та виклавши домисли про мотиви подання ОСОБА_6 заяви та упереджене його ставлення до керівництва військової частини, тобто не вчинив жодних слідчих дій щодо підтвердження чи не підтвердження викладених саме у заяві ОСОБА_6 фактів, що суперечить чинному законодавству на предмет встановлення всіх необхідних елементів складу злочину.

Формальний підхід до перевірки доводів заявника є неприпустимим, а досудове розслідування має своєю метою досягнення ефективності шляхом проведення визначених главою 20 КПК України слідчих (розшукових) дій. Домисли та припущення до кола цих дій не відносяться.

Слідчий суддя, при винесенні оскаржуваної ухвали, не звернув уваги на неповноту проведеного досудового розслідування, а фактично залишив поза агою той факт, що після 13 листопада 2023 року досудове розслідування взагалі слідчим не проводилось.

Відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, висновок слідчого судді щодо повноти досудового розслідування є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження даних, на які посилається скаржник, що обумовлює скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді також підлягає скасуванню відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновку суду фактичним обставинам справи, з прийняттям нової ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2024 року, скасувати.

Скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити.

Постанову слідчого П`ятого слідчого відділу з дислокацією у м. Чернігові ТУ ДБР, розташованого в м. Києві, ОСОБА_8 від 31 березня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 07 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, скасувати, а кримінальне провадження повернути в Чернігівську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_21 ОСОБА_22 ОСОБА_23