01.03.2024 Справа № 756/6593/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6593/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання провідного інспектора Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відповідно до закону стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Києва, зареєстрованої у цьому АДРЕСА_1 ), жителя АДРЕСА_2 ), судимої вироком Оболонського районного суду міста Києва від 06.06.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн,

в с т а н о в и в:

10.10.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло вищевказане подання уповноваженого органу з питань пробації про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відповідно до ч. 3 ст. 26 КВК України та в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 53 КК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, провідний інспектор зазначає про те, що вироком Оболонського районного суду міста Києва від 06.06.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Відповідно до положень ст. 532 КПК України рішення суду набрало законної сили 06.07.2023.

Водночас, станом на 10.10.2023 уповноважений орган з питань пробації не отримав від засудженої ОСОБА_4 доказів на підтвердження сплати штрафу за вироком суду, а тому представник персоналу пробації, посилаючись на положення ч. 3 ст. 26 КВК України, ч. 5 ст. 53 КК України, просить вирішити питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відповідно до закону.

Уповноважений представник персоналу органу пробації, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду подання, в судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.

Прокурор ОСОБА_6 та представник персоналу пробації ОСОБА_3 , кожен окремо, подали до суду заяву про розгляд подання за їх відсутності, вимоги подання підтримують, просять задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 також у судове засідання не з`явилася, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

З огляду на викладене, а також на положення ч. 5 ст. 539 КПК України суд прийняв рішення про розгляд подання за відсутності осіб, які не з`явились.

Дослідивши матеріали подання, матеріали судової справи №756/6593/23, матеріали особової справи №58/2023, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно ст. 26 КВК України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі призначення основного покарання у виді штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє відповідний суд шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 53 КК України: ч. 1 - штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті; ч. 2 - розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу; ч. 4 - з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року; ч. 5 - у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Згідно зі статями 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Водночас, слід відмітити, що стаття 8 КВК України регламентує, що засуджені мають право на отримання інформації про свої права і обов`язки, порядок та умови виконання та відбування призначеного судом покарання, а тому з цією метою адміністрація установи чи органу, який виконує покарання, зобов`язана надати засудженому зазначену інформацію, а також ознайомлювати зі змінами порядку і умов відбування покарань.

Однак, до подання не долучено доказів, на підтвердження виконання уповноваженим органом пробації вимог ст. 8 цього Кодексу, зокрема, не додано доказів на підтвердження того, що засуджена ОСОБА_4 отримала повідомлення органу пробації про права і обов`язки, а також доказів на підтвердження отримання останньою повідомлення цього ж органу про роз`яснення засудженій виду покарання, призначеного за вироком суду, порядок його відбування та наслідки його невідбуття на виконання пункту 6 розділу III Наказу Міністерства юстиції України від 27.04.2018 №1301/5 «Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначенця покарання у виді штрафу» (Додаток 5 до цього ж Порядку).

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод під час провадження неухильно гарантується застосування принципу «той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження».

Тобто, вказуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести перед судом, що такі факти дійсно мали місце, зокрема, зверненню органу пробації до суду з поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу за вироком суду або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону передує встановлення цим органом того, що особа обізнана про те, що стосовно неї існує вирок, який набрав законної сили та за яким особу засуджено до покарання у виді штрафу та ця особа, незважаючи на обізнаність про таке, протягом місяця не сплатила розмір штрафу, призначеного вироком суду.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Водночас, до подання не долучено доказів на спростування можливого існування обставин, які виключають можливість призначення засудженій такого виду покарання відповідно до вищевказаних положень ч. 3 ст. 56 КК України.

З огляду на викладене, подання не містить відповідей на вищевказані питання з долученням доказів на підтвердження цього, тобто судження, викладені в поданні, є лише припущеннями.

Обов`язок доказування перед судом наявності підстав для розстрочки виплати несплаченої суми штрафу за вироком суду або заміну несплаченої суми штрафу іншим покаранням відповідно до закону покладено на суб`єкт звернення з таким поданням, у зв`язку з чим останній повинен обґрунтувати належним чином вимоги поданого подання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подання органу пробації задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 53 КК України, статтями 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання провідного інспектора Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відповідно до закону щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1