Справа № 485/687/24
Провадження №1-кп/485/98/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000002 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочеток Чугуївського району, Харківської області, українеця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , 2011 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому законодавством України, та діє на теперішній час.

Згідно із постановою Верховної Ради України № 2471 від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян без відповідного на те дозволу. Відповідно до Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від № 622 від 21 серпня 1998 року, визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

Суд визнав доведеним, що на початку окупації Снігурівської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області військовими формуваннями Російської Федерації, приблизно на початку березня 2022 року, в денний час, встановити більш точний час не представилось можливим, ОСОБА_4 на належному йому автомобілі марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав на ділянку польової дороги, що сполучає м. Снігурівка та с. Новопавлівське Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, яка знаходиться на відстані приблизно 1 км від с. Новопавлівське (точні координати місцезнаходження: 47.1288652, 32.83013441), де на узбіччі знаходився пошкоджений військовий транспортний засіб "КАМАЗ" збройних формувань Російської Федерації. Прибувши на вказане місце, ОСОБА_4 зупинив автомобіль, вийшов з нього та почав оглядати вказаний транспортний засіб. При цьому на землі поблизу даного транспортного засобу, виявив паперові згортки, в середині яких знаходились 120 набоїв калібру 5.45 мм, 1 патрон калібру 7,62 мм, два уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ-2 та два корпуси наступальних осколкових ручних гранат РГД-5, які при конструктивному поєднанні утворюють два вибухові пристрої - дві наступальні осколкові ручні гранати РГД-5 та в цей час у нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вищевказаних предметів. Діючи в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, що регламентують обіг зброї, вибухових пристроїв та боєприпасів, на маючи відповідного дозволу, ОСОБА_4 тут же, руками зібрав виявлені ним бойові припаси та вибухові пристрої, таким чином незаконно придбавши їх. Після цього ОСОБА_4 переніс вищевказані предмети до належного йому автомобіля марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 та на вказаному автомобілі перевіз їх на територію домоволодіння за місцем фактичного проживання - по АДРЕСА_2 , де переніс у господарське приміщення (сарай) та без передбаченого законом дозволу зберігав до 26.01.2024.

26 січня 2024 року в період часу з 10:42 год. до 13:34 год. під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в господарському приміщенні (сараї) було виявлено та вилучено 120 набоїв калібру 5.45 мм, 1 патрон калібру 7,62 мм, які є бойовими припасами, а також два уніфіковані запали дистанційної дії типу УЗРГМ-2 і два корпуси наступальних осколкових ручних гранат РГД-5, які при конструктивному поєднанні утворюють два вибухові пристрої - дві наступальні осколкові ручні гранати РГД-5.

Своїми вищевказаними умисними діями, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

28 березня 2024 року між прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75, 76 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, клопотав про затвердження укладеної між ним та прокурором угоди про визнання винуватості. Стверджував, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього ж Кодексу, характер обвинувачення, вид і міру покарання.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким, внаслідок якого потерпілих немає.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України за ознаками: придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, наявні фатичні підстави для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_7 погодився на призначення йому узгодженого покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75,76 КК України, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, вчинено тяжкий умисний злочин, обставини його вчинення, особу винного, який характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, якою є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, який злочин вчинив вперше та щиро покаявся, має на утриманні малолітню дитину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта у загальній сумі 13 631,04 грн., а саме за проведення експертизи № СЕ-19/115-24/1893-БЛ від 31.01.2024, вартість проведення якої складає 3786,40 грн; за проведення експертизи № КСЕ-19/115-24/2409 від 18.03.2024, вартість проведення якої складає 9844,64 грн.

Суд вирішує питання про речові докази на підставі ст.100 КПК України. Керуючись ст.370, 373, 474, 475, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 28 березня 2024 року, укладену між прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 13 631,04 грн. (тринадцять тисяч шістсот тридцять одна грн.04к).

Речові докази, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області: 112 патронів - передати на потреби Збройних Сил України; осколки і деталі двох гранат РГД-5, згортки паперу, 8 стріляних гільз калібру 5,45 мм, 1 стріляна гільза калібру 7,62 мм - знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з моменту оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії вироку.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Копію повного тексту вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1