Справа № 682/1471/24
Провадження № 1-кп/682/116/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Славута кримінальне провадження № 0000093 від 01 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, електрика-дизеліста електротехнічного взводу відділення взводу матеріального забезпечення роти логістики військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

27.11.2020 згідно наказу № 246 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 , солдата строкової служби ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду курсанта навчального батальйону та на всі види забезпечення.

14.03.2023 згідно наказу №74 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 , курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону НОМЕР_2 навчального центру Десантно-штурмових військ Збройних сил України, призначено на посаду електрика-дизеліста електротехнічного відділення взводу матеріально забезпечення роти логістики військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу, є день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.

Відтак, з дня призначення на посаду у військову частину солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 115, 116, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 повинен був дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен, у тому числі ОСОБА_4 , зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, а також ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Однак, всупереч наведених вимог Конституції України та законодавства України солдат ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9а», ЕМЕI 1 НОМЕР_3 , ЕМЕІ 2 НОМЕР_4 , з оперативною пам`яттю 2 Гб, внутрішньою пам`яттю 32 Гб, у якому використовувалася сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВД Україна», з мобільним номером НОМЕР_5 у потерпілого ОСОБА_6 при наступних обставинах.

07.04.2024 близько 08:00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном потерпілого, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, під впливом корисливого мотиву та з метою особистого збагачення, під час розмови з потерпілим ОСОБА_6 , під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, попросив у нього надати йому мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9а», ЕМЕІ 1 91981/88, ЕМЕІ 2 НОМЕР_4 , з оперативною пам`яттю 2 Гб, внутрішньою пам`яттю 32 Гб, у якому використовувалася сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВД Україна», з мобільним номером НОМЕР_5 , на що потерпілий ОСОБА_6 , довіряючи ОСОБА_4 , погодився та передав останньому для тимчасового користування свій мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9а», ЕМЕІ 1 НОМЕР_3 , ЕМЕІ 2 НОМЕР_4 , зоперативною пам`яттю 2 Гб, внутрішньою пам`яттю 32 Гб, вартістю 1319,67 гривень., у якому використовувалася сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВД Україна», з мобільним номером НОМЕР_5 вартістю 50 гривень, зальною вартість 1369,67 гривень. Після отримання від потерпілого ОСОБА_6 вказаного телефону, ОСОБА_4 пішов у невідомому напрямку та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши реальну можливість розпорядитися вказаним майном на власний розсуд. В подальшому ОСОБА_4 змінив сім-карту на іншу та використовував даний мобільний телефон у власних потребах, не маючи наміру його повертати власнику, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1369,67 гривень Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

12.06.2024 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов вказаної угоди потерпілий та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0000093 від 01 травня 2024 року, добровільно, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження.

У даній угоді сторони дійшли взаємної згоди щодо міри покарання, яку має понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: у вигляді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком визначений судом. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язки, визначені судом.

Також в угоді зазначено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав повністю, щиро розкаюється, підтвердив обставини вчинення ним правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав угоду про примирення, повідомив, що дана угода укладена добровільно, без примусу, тому просив суд затвердити угоду на викладених в ній умовах. Повідомив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Зазначив, що йому повністю зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає встановленим вимогам КПК України, підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди відсутні, тому просив суд затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні повністю підтримав угоду про примирення та просив призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно зі ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, немає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - 1514,56 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта СЕ-19/123-24/5683-ТВ від 15.05.2024) підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 70, 190 КК України, 315, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 12.06.2024, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 01.05.2024, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку) передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання у вигляді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у сумі 1514,56 грн. (висновок експерта № СЕ-19/123-24/5683-ТВ від 15.05.2024).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2024, на мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «Redmi 9А» ЕМЕІ 1 НОМЕР_3 , ЕМЕІ 2 НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 .

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «Redmi 9А» ЕМЕІ 1 НОМЕР_3 , ЕМЕІ 2 НОМЕР_4 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

Обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

Потерпілим - виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

Прокурором - виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1