Справа № 308/2068/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 25.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижнє Селище Хустського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, фізичної особи-підприємця,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 229 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , не будучи зареєстрованим фізичною особою-підприємцем та здійснюючи незаконну торгівельну діяльність з роздрібної та гуртової торгівлі товарами побутової хімії, маючи на меті систематичне отримання незаконних доходів, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2019 року, розробив протиправний спосіб отримання прибутку за рахунок незаконного використання знаків для товарів і послуг торгівельних марок « ARIEL », « LENOR », « FAIRY », « ACTILIFT », право на які належить компанії The Procter & Gamble Company, а також знака для товарів і послуг торгівельної марки « PERSIL », право на який належать компанії Henkel AG & Co. KGaA, шляхом придбання та реалізації товарів з незаконно нанесеними на них підробленими знаками для товарів і послуг вищенаведених торгівельних марок.

Відповідно до пункту 4 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» (в редакції від 21.05.2015), використанням торговельної марки визнається, зокрема нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення).

Відповідно до пункту 5 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» (в редакції від 21.05.2015), власник торговельної марки має виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Статтею 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (в редакції від 21.05.2015) також зафіксовано, що будь-яке посягання на права власника свідоцтва, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Також, відповідно до пункту 67 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 12, зберігання товару з нанесеним знаком з метою пропонування його для продажу, продаж визнаються використанням знаку, тобто складають правомочності власника свідоцтва на знак. Зберігання ж продукції зі знаком, що використовується без дозволу його власника, визнається порушенням прав на знак, якщо воно здійснюється з метою введення такої продукції в господарський оборот.

Статтею 5 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції від 16.07.2019) визначено, що Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Пунктом 6 частини 1 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції від 16.07.2019) вважається суттєвим порушенням прав споживача, якщо споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою.

З метою незаконного збагачення ОСОБА_4 діючи всупереч ст.ст. 16, 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та ст.ст. 5, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», здійснюючи діяльність з роздрібної та гуртової торгівлі товарами побутової хімії, а отже маючи навики відрізнити оригінальний товар від підробки та володіючи відомостями про справжні ринкові ціни на оригінальні товари від виробника, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне збагачення, шляхом незаконного використання знаків для товарів і послуг торгівельних марок « ARIEL », « LENOR », « FAIRY », «ACTILIFT», право на які належить компанії The Procter & Gamble Company, а також знака для товарів і послуг торгівельної марки « PERSIL », право на який належать компанії Henkel AG & Co. KGaA, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та часі, придбав фальсифіковану продукцію побутової хімії у різному вигляді та упакуваннях, невідомого походження, з нанесеними на упакуваннях словесними та зображувальними позначеннями торгівельних марок « ARIEL », « LENOR », «FAIRY», «ACTILIFT» та «PERSIL», які для наступного пропонування до продажу невизначеному колу бажаючих осіб, зберігав у складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , щодо якого здійснював правомочності з права користування на підставі усної домовленості.

Так, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на протиправне отримання доходу за рахунок незаконного використанням знаків для товарів і послуг торгівельних марок « ARIEL », « LENOR », « FAIRY », « ACTILIFT » та « PERSIL », шляхом роздрібного та гуртового продажу на внутрішній ринок України фальсифікованих товарів побутової хімії маркованих торговими знаками наведених вище торгівельних марок, достовірно знаючи, що йому не надано компаніями - правовласниками, повноважень по здійсненню будь-яких правочинів з продукцією зазначених торгівельних марок, в порушення вимог Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та Закону України «Про захист прав споживачів», зберігав до 03.10.2019 (моменту виявлення та вилучення працівниками поліції) у складському приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , фальсифіковану продукцію побутової хімії з незаконно нанесеними вищевказаними знаками для товарів і послуг торгівельних марок компаній The Procter & Gamble Company та Henkel AG & Co. KGaA, для подальшого її випуску у вільний обіг на територію України, а саме пральний порошок «ARIEL White + Color» у поліетиленовому пакеті масою 10 кг в кількості 36 штук, пральний порошок «ActiliftАЦІЯ_5» у поліетиленовому пакеті масою 6 кг в кількості 12 штук, пральний порошок «ARIEL Automat» у пластиковому відрі масою 6 кг в кількості 4 штуки, гель для прання «ARIEL Touch of Fresh» у пластиковій пляшці об`ємом 5775 мл в кількості 414 штук, гель для прання «ARIEL Mountain Spring» у пластиковій пляшці об`ємом 5775 мл в кількості 84 штуки, гель для прання «LENOR Gold Orchid» у пластиковій пляшці об`ємом 5775 мл в кількості 240 штук, миючий засіб «FAIRY Apple» у пластиковій пляшці об`ємом 1 л в кількості 390 штук, миючий засіб «FAIRY Orange&Lemongrass» у пластиковій пляшці об`ємом 1 л у кількості 510 штук, пральний порошок «PERSIL Universal» у поліетиленовому пакеті масою 10 кг в кількості 35 штук, пральний порошок «PERSIL Universal» в поліетиленовому пакеті масою 6 кг в кількості 72 штуки, пральний порошок «PERSIL Expert Color» у пластиковому відрі масою 6 кг в кількості 4 штуки та гель для прання «DASH Actilift» у пластиковій пляшці об`ємом 2210 мл в кількості 516 штук.

Відповідно до висновку експерта, розмір матеріальної шкоди (збитків) завданих компанії The Procter & Gamble Company, внаслідок неправомірного використання знаків для товарів і послуг «ARIEL» (за свідоцтвом України № 15892), «LENOR» (за свідоцтвом України № 26024 ), «FAIRY» (за свідоцтвом України № 9074) та «ACTILIFT» (за свідоцтвом України № 220590 ) на товарах, які виявлені та вилучені 03.10.2019 в ході проведення обшуку у складському приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_2 , складає 694 830, 20 гривень.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта, розмір матеріальної шкоди (збитків) завданої компанії Henkel AG & Co. KGaA, внаслідок неправомірного використання знака для товарів і послуг «PERSIL» (міжнародна реєстрація № 1223860) на товарах, які виявлені та вилучені 03.10.2019 в ході проведення обшуку в складському приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_2 , складає 45 928, 90 гривень.

Таким чином, внаслідок вчинення протиправних дій ОСОБА_4 , що виразились у незаконному використанні знаків для товарів і послуг «ARIEL», «LENOR», «FAIRY», «ACTILIFT», які є схожими та тотожними із зареєстрованими торгівельними марками за свідоцтвами України № 15892, № 26024 , № 9074 та № 220590, право на які належить компанії The Procter & Gamble Company, а також у незаконному використанні знака для товарів і послуг « PERSIL », який є схожими та тотожними із зареєстрованою торгівельною маркою за міжнародною реєстрацією № 1223860, право на який належать компанії Henkel AG & Co. KGaA, вказаним компаніям завдано матеріальної шкоди на загальну суму 740 759, 10 гривень, яка у двісті і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто у великому розмірі.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 229 КК України, тобто у незаконному використанні знаків для товарів і послуг, що завдало матеріальної шкоди у великому розмірі.

09.02.2024 захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, так як основне покарання не перевищує десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказує, що подія кримінального правопорушення відбулась 03.10.2019. З вказаного часу пройшло більше 3-х років, а відтак вважає, що обвинуваченого можливо звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали подане клопотання просили задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Після оголошення вищевказаних клопотань, суд, відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 суть пред`явлених обвинувачень, підставу звільнення від кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) з нереабілітуючих підстав і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також судом в судовому засіданні роз`яснено, що у разі, якщо обвинувачений щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності з вимогами ч.1ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

За змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 цього Кодексу строків не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2019 року по справі № 350/1218/16-к зазначив, що відповідно до положень ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 229 КК України, яке він вчинив 03.10.2019 (момент припинення протиправної діяльності), що відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином. На даний час минув встановлений п. 2 ч.1 ст.49 КК України трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Протягом вказаного строку обвинувачений від явки до органів слідства, прокуратури та суду не ухилявся та не переховувався, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 229 КК України, не зупинялися та не переривалися, а також обвинувачений ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності.

Тому наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене дане кримінальне провадження слід закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Щодо розподілу процесуальних витрат суд зазначає, що Об`єднана палата Верховного Суду (справа № 203/241/17; провадження № 51-4251кмо21) сформулювала висновок, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст.29, 46 КК України, ст.ст. 100, 124,284, 288, 369-372, 392-395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 229 Кримінального кодексу України на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 25 січня 2024 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 299 Кримінального кодексу України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.

Процесуальні витрати на проведення експертиз №257/19 від 28.07.2020, №19/23/2-1/39-40-СЕ/19 від 13.04.2020, №19/9/1-161-СЕ/19 від12.02.2020, в розмірі 75 355,90 гривень віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.10.2019 по справі №757/53086/19-к на ноутбук «Lenovo» модель 6570 S/N CB 10495244.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.10.2019 по справі №757/53090/19-к на мобільний телефон марки «Iphone X» модель MQAG2ZD/A серійний номер НОМЕР_3 з сім-карткою «Київстар» НОМЕР_4 та мобільний телефон марки «Нокіа» імеі1 НОМЕР_5 , імеі2 - НОМЕР_6 з сім-карткою «Водафон» НОМЕР_7 .

Речові докази по справі:

- ноутбук «Lenovo» модель 6570 S/N CB 10495244; мобільний телефон марки «Iphone X» модель MQAG2ZD/A серійний номер НОМЕР_3 з сім-карткою «Київстар» НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Нокіа» імеі1 НОМЕР_5 , імеі2 - НОМЕР_6 з сім-карткою «Водафон» НОМЕР_7 , які передані до Територіального управління БЕБ у Закарпатській області - повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 05 березня 2024 о 08 год. 30 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1