ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2130/24 Справа № 192/734/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , подану на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024 року про відмову застосування покарання у виді пробаційного нагляду щодо засудженого за ч.1 ст.307 КК України вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року ОСОБА_7 ,

встановила:

08 квітня 2024 року засуджений за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року ОСОБА_7 звернувся до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування покарання у вигляді пробаційного нагляду. В судовому засіданні клопотання підтримав та просив замінити йому позбавлення волі на пробаційний нагляд у зв`язку з тим, що він має малолітню дитину.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо застосування відносно нього покарання у виді пробаційного нагляду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_7 був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, яке у відповідності до діючого закону України про кримінальну відповідальність не підлягає заміні на покарання у виді пробаційного нагляду.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до засудженого закон України щодо удосконалення видів кримінальних покарань в умовах воєнного стану №9185 та замінити йому покарання на пробаційний нагляд.

Під час апеляційного розгляду справи:

- засуджений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній;

- прокурор проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 23 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України, з дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до ст. 72 цього Кодексу.

Також Законом України Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань було внесено зміни до ст. 72 КК України та доповнено ч. 7 наступного змісту: Домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 на даний час відбуває покарання, яке призначене йому вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, ч.1 ст.71 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Згідно резолютивної частини вироку запобіжний захід засудженому у вигляді цілодобового домашнього арешту не обирався.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_7 було призначено покарання у вигляді позбавленні волі, а не арешту, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для заміни засудженому покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді пробаційного нагляду.

Доводи апеляційної скарги засудженого про застосування відносно нього змін закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів відхиляє, оскільки змінами, на які вказує засуджений, не надано процесуальної можливості замінювати покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді пробаційного нагляду, а тому вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 є такими, що прямо суперечать положенням п. 23 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України, з дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024 року про відмову застосування покарання у виді пробаційного нагляду щодо засудженого за ч.1 ст.307 КК України вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4