УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001352 від 31.03.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (військова частина № НОМЕР_1 ), фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001352 від 31.03.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 27.03.2024 не пізніше22 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим ОСОБА_4 , перебуваючи в камері №121, що знаходиться в Державній установі арештний дім «Київський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13 , вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

З метою реалізації вказаного вище злочинного умислу, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки та наслідки, які можуть настати, ОСОБА_4 умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 не менше п`яти ударів кулаками обох рук та ногами, в область живота, грудей, спини, верхніх кінцівок, сідниць, нижніх кінцівок, статевого органу, тобто в ділянку тіла де розташовані життєво важливі органи людини.

Крім того, 31.03.2024 не пізніше 04 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим ОСОБА_4 , перебуваючи в камері №121, що знаходиться в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13 , вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті повторного словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

З метою реалізації вказаного вище злочинного умислу, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки та наслідки, які можуть настати, ОСОБА_4 умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 не менше дев`яти ударів кулаками обох рук та ногами, в область грудей, живота, спини, верхніх кінцівок, сідниць, нижніх кінцівок, статевого органу, тобто в ділянку тіла де розташовані життєво важливі органи людини.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили його смерть.

Відповідно до висновку експерта №010-1286 від 01.04.2024 смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від дії тупого предмета, крововтрати, шоку, численних переломів ребер.

Вина ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

02.04.2024 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

04.04.2024 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 02.06.2024.

24.05.2024 постановою заступника керівника Київської міської прокуратури, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 02.07.2024.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, з метою запобіганням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не зменшилися на даний час, враховуючи відсутність підстав для зміни запобіжного заходу, слідчий просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 02.07.2024.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Крім цього, ОСОБА_4 під час розгляду клопотання про продовження відносно нього запобіжного заходу відмовився від участі захисника.

Оскільки відповідно до ст. 52 КПК України участь захисника не є обов`язковою, суд визнав за можливе розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу без його участі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у місті знаходиться кримінальне провадження № 0001352 від 31.03.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

02.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

04.04.2024 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 02.06.2024.

Підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала обґрунтована підозра останнього у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідків, обґрунтовується тим, що з метою зміни останніми своїх показань.

24.05.2024 постановою заступника керівника Київської міської прокуратури, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 02.07.2024.

Відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчий у клопотанні посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що наданий час не зменшилися та продовжують існувати.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання підозрюваного під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

У силу ст. 178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, її репутацію, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, під час судового розгляду підтверджується наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з доводів слідчого, які викладені у клопотанні, наразі виникла необхідність продовжити строк тримання під вартою у зв`язку з тим, що завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, у зв`язку з необхідністю завершення проведення ряду експертиз: судово-медичної експертизи призначеної 31.03.2024; судової психолого-психіатричної експертизи призначеної 05.04.2024; молекулярно-генетичної експертизи призначеної 05.04.2024; та інших слідчих (розшукових) і процесуальних дій, без яких неможливо об`єктивно встановити всі обставини вчинення кримінального правопорушення та завершити досудове розслідування, а також виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України.

Зміна підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Так, особисте зобов`язання вимагає наявності особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, однак, враховуючи тяжкість та обставини злочину, особу підозрюваного, вимагається постійний контроль за поведінкою ОСОБА_4 , що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням його свободи.

Домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , підлягає постійному візуальному контролю, у той час як інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи органу досудового розслідування про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Крім того, необхідність задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 вбачається й через призму декількох рішень Європейського суду з прав людини, висновки яких прямо кореспондується з положеннями ч.2 ст.8 КПК України, де зазначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, з практики ЄСПЛ вбачаються принципи конвенційного прецедентного права, як підстави для відмови в звільненні особи з-під варти, а саме: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСППЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969 року; ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСППЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968).

Відповідно до листа від ВССУ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 судді, суду слід мати на увазі, що перелік обставин, які слід враховувати при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, не є вичерпним та підлягає розширеному тлумаченню з огляду на фактичні обставини, встановлені у кримінальному провадженні.

Так, у справі «Геращенко проти України» (рішення від 07.11.2013, пар.99) Європейський суд зазначив, що тривале існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) законності її продовжуваного тримання під вартою.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 п.36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом обов`язків.

Однак, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені обставини є вагомими для продовження відносно підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 193-197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.07.2024 включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали - до 02.07. 2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1