Справа № 209/1114/24
Провадження № 1-кп/209/165/24
27 березня 2024 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
законного представника - ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, яка має початкову середню освіту, навчається у КЗ "Ліцей № 21" КМР у 9-Б класі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала біля будинку АДРЕСА_2 . У цей час неповнолітня ОСОБА_4 була свідком конфлікту між раніше знайомим ОСОБА_7 та раніше незнайомим ОСОБА_8 , та побачила, як в ОСОБА_8 випав з кишені мобільний телефон марки «Redmi 9», Sunset Purple 3 Gb REM 32 Gb ROM», version 12.5.6.0 Stable (RJCMIXM), ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . У цей час у неповнолітньої ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне, із корисливих мотивів викрадення вказаного чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаний час в означеному місці, неповнолітня ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вона діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України, зокрема Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи те, що своїми діями вона здійснює таємне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, шляхом вільного доступу, непомітно для потерпілого та для оточуючих, піднявши з землі, викрала належний потерпілому ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Redmi 9», Sunset Purple 3 Gb REM 32 Gb ROM», version 12.5.6.0 Stable (RJCMIXM), ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 2880 грн. 00 коп., у силіконовому чохлі, вартість якого становить 90 грн. 00 коп., з сім-картами операторів мобільного зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_3 та «Київстар» НОМЕР_4 (майнової цінності для потерпілого не мають).
Заволодівши викраденим майном, неповнолітня ОСОБА_4 залишила місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, що належить потерпілому ОСОБА_8 , та у подальшому розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила останньому майнової шкоди на загальну суму 2970 грн. 00 коп.
Таким чином, неповнолітня ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.
До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 28 лютого 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , законного представника - ОСОБА_5 , за наявності письмової заяви потерпілого ОСОБА_8 , який надав прокурору письмову згоду на укладення угоди, добровільно, за ініціативою сторони захисту, згідно якої неповнолітня ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України, обставинами, що пом`якшують його покарання, є щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою, а також обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення вперше; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, є неповнолітньою особою, позбавленою батьківського піклування, має хронічне захворювання: «міопія слабкого ступеню обох очей, залізодефіцитна анемія 2 ст.»), а також враховуючи ступінь та характер сприяння обвинуваченою у проведенні кримінального провадження щодо неї, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В підготовчому засіданні неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що розуміє та обізнана із наданими їй законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене їй обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах, шкоду потерпілому відшкодувала. У вчиненому щиро кається. Угоду уклала добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до неї не застосовувалося, укладення нею угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену міру покарання.
Законний представник неповнолітньої - ОСОБА_5 просила затвердити та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.
Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.
Потерпілий ОСОБА_8 надав до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою підтримує, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, цивільний позов не заявляв, претензій до обвинуваченої він не має.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Суд пересвідчився, що неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а її дії при укладенні угоди вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить щире каяття та вчинення злочину неповнолітньою.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 ,. не встановлено.
З урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення та відсутності обставин, які б обтяжували її покарання, а також враховуючи особу неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, тобто вперше вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення, в реєстрі у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем навчання та проживання характеризується задовільно, є неповнолітньою особою, позбавленою батьківського піклування, має хронічне захворювання: «міопія слабкого ступеню обох очей, залізодефіцитна анемія 2 ст.», враховуючи наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, сторони дійшли згоди призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Зазначена в угоді міра покарання відповідає обставинам справи, характеристиці особи, що вчинила злочин, його тяжкості та ступеню суспільної небезпеки як самої особи, так і вчиненого нею діяння.
Наявні обставини для застосування ст.ст. 75, 104 КК України, зазначені вище.
Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тому угода про визнання винуватості, укладена 28.02.2024 р. між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_6 , законного представника - ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_8 , підлягає затвердженню.
У відповідності до ч.2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь не складалася.
Запобіжний захід під час судового розгляду до обвинуваченої не застосовувався.
Відповідно до ст.174 КПК України, вирішити питання щодо скасування арешту майна.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати стягнути з законного представника обвинуваченої.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та неповнолітньою обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , законного представника - ОСОБА_5 , за наявності письмової заяви потерпілого ОСОБА_8 , який надав прокурору письмову згоду на укладення угоди, добровільно, за ініціативою сторони захисту, згідно якої неповнолітня ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Визнати винуватою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.
Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 06.11.2023 року на мобільний телефон марки «Redmi 9», Sunset Purple 3 Gb REM 32 Gb ROM», version 12.5.6.0 Stable (RJCMIXM), ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 у силіконовому чохлі світло-коричневого кольору, шляхом зняття заборони на їх відчуження та розпорядження.
Стягнути з законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 280 (двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi 9», Sunset Purple 3 Gb REM 32 Gb ROM», version 12.5.6.0 Stable (RJCMIXM), ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 у силіконовому чохлі світло-коричневого кольору - повернути за належністю ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1