Справа № 476/2/24
Провадження № 1-кп/476/38/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене 06.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єланець Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні 3 малолітніх дітей, військовослужбовця запасу, проживаючого по АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2023 року, більш точного часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_4 перебував в смт. Єланець Вознесенського району Миколаївської області на перетині вулиць Соборної та автомобільної дороги Т-1511 (Єланець-Вознесенськ), а саме на місці де знаходився блок-пост. Знаходячись у вказаному місці ОСОБА_4 знайшов гранату РГД-5, що була замотана в шматок тканини, при виді якої в останнього виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вказаної гранати.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його наслідків та бажаючи їх настання, в порушення правового режиму поводження зі зброєю, усвідомлюючи, що граната РГД-5 є бойовим припасом, обіг якого без передбаченого законом дозволу заборонено та не маючи такого дозволу, шляхом привласнення придбав гранату РГД-5, яку приніс до території свого домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , де зберігав до 06.11.2023 року.

06.11.2023 року в ході огляду місця події - території біля домоволодіння. що розташоване по АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено гранату РГД-5, яку ОСОБА_4 незаконно придбав, переніс та зберігав за місцем свого проживання.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння, зберігання, придбання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

04.01.2024 року між начальником Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 просив вказану угоду затвердити. Винним себе у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю та просив призначити узгоджений вид та розмір покарання.

Захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди дотриманні вимоги та правила КПК та КК України, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між начальником Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлений, судові витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між начальником Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 від 04.01.2024 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання у вигляд 3 (три) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Необхідність у застосуванні запобіжних заходів відсутня.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1