ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/339/24 Справа № 202/1136/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000044 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, що відповідає ч. 5 ст. 183 КПК України та фактичним обставинам справи.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені п. 1,2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, - не підтверджуються жодними доказами, при цьому прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зазначає, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні дитину, раніше не судима.

Також посилається на те, що в судове засідання з`явилася самостійно.

Слідчим суддею не було визначено розмір застави.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2024 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 березня 2024 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, також наявні ризики, передбачені п.п. 1,2,3,ч. 1 ст. 177 КПК України, врахував особу підозрюваної, яка раніше не судима та має на утриманні малолітню дитину, а також наявність повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, суспільне ставлення до даного виду кримінального правопорушення та суспільний інтерес.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрювану та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.

Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами, а саме: - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.01.2024 року та стенограмою до нього, відповідно до яких ОСОБА_8 нанесла потерпілому не менш ніж 2 удари ногами по тулубу, висловлювалась ненормативною лексикою, погрожувала, здійснюючи при цьому відеозйомку; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.01.2024 року; протоколом огляду від 12.01.2024 року.

Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності обґрунтованої підозри.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає доведеним ризик переховування від органів досудового розслідування або суду, так як ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Наявний ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні є доведений, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. До клопотання долучені покази потерпілого , а тому зазначене підтверджує наявність ризику за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , у тому числі знаряддя вчинення кримінального правопорушення, місцезнаходження яких на цей час органом досудового розслідування не встановлено, а саме: дерев`яної палки, із використанням якої потерпілому ОСОБА_9 наносились удари, та мотузки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.

Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце у цьому кримінальному провадженні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції не дотримано принципу призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії» та правову позицію, викладену у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», згідно із якою «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Враховуючи викладене, а також, що у цьому провадженні існують ризики, передбачені п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України, а саме, що підозрювана раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, наявність постійного місця проживання, ступінь участі підозрюваної ОСОБА_11 у цьому кримінальному правопорушенні, відсутність відомостей про те, що підозрювана в рамках іншого кримінального провадження порушила обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, також враховуючи, що прокурором в апеляційному суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, колегія суддів дійшла висновку, що підозрюваній необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст.181 КПК України, із забороною ОСОБА_12 цілодобового залишати житло до 16 березня 2024 року, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування менш суворого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ст. 407 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2024 року - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 16 березня 2024 року, що полягає у забороні залишати житло за адресою : АДРЕСА_1 , цілодобово.

На вказаний строк покласти на ОСОБА_8 обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування з потерпілим та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти негайно в залі суду.

Копію ухвали направити на виконання до ДУ "Дніпровська установа виконання покарань №4" Міністерства юстиції України та відділу поліції за місцем проживання підозрюваної для виконання , контроль за виконанням покласти на прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4