ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/964/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

під час судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003629 від 20.09.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 03 листопада 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003629 від 20.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 січня 2024 року включно, який в подальшому був продовжений, востаннє до 11 квітня 2024 року включно.

Наразі вказане кримінальне провадження перебуває на стадії доповнень.

02 квітня 2024 року прокурором ОСОБА_3 через канцелярію суду подане клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивував клопотання тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не втратили актуальність та продовжують існувати, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. На переконання прокурора, інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та раніше обраний розмір застави слід залишити без змін.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив щодо продовження запобіжного заходу, водночас сторона захисту просила суд зменшити заставу у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до мінімального розміру з можливих.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника та покладався на розсуд суду при вирішенні заявленого клопотання.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши заявлене клопотання та долучені до нього матеріали, а також заперечення на них, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати такі ризики, що визначені у частині першій статті 177 КПК України:

- ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

- ризик незаконного впливу на свідків;

- ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Реальним на цей момент є ризик переховування від суду, оскільки суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, вказують на існування високого ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності винуватості обвинуваченого, враховує обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за формою вини є умисним, при доведенні вини за який обвинуваченому загрожує покарання до восьми років позбавлення волі.

До того ж, що також є важливим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово був продовжений та діє й сьогодні.

Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією РФ проти України, у ОСОБА_5 , який зареєстрований у Донецькій області, збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого.

Тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, крім цього обвинувачений раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, вказані обставини у сукупності дають суду можливість зробити висновок, що цей ризик не припинив існувати.

У той же час, продовжує існувати і ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Той факт, що один зі свідків вже допитаний, а від інших сторона обвинувачення відмовилась, не зменшує ризик можливого незаконного впливу на них, а навпаки збільшує вірогідність його настання внаслідок обізнаності обвинуваченого з усіма наявними матеріалами кримінального провадження, у тому числі, з місцем проживання цих осіб.

Отже, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків є реальним та зумовлює необхідність запобіжного заходу.

Також суд враховує інформацію про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, характеристики, відсутність офіційного працевлаштування, те, що він не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Суд враховує, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 наразі здійснюється розгляд кримінального провадження у Святошинському районному суді міста Києва за ч. 3 ст. 307 КК України. До того ж, обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, зокрема за ч. 4 ст. 187 КК України. Також беручи до уваги відсутність постійного заробітку, а відповідно і джерел для існування.

Отже, враховуючи наведене, суд встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, і суд дійшов до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та вважає обґрунтованою необхідність у продовженні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також судом не здобуто інформації, яка би категорично виключала можливість перебування обвинуваченим ОСОБА_5 під вартою.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року ОСОБА_5 було зменшено розмір застави до 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Суд, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не вважає за можливе зменшувати її розмір.

На підставі викладеного, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене та керуючись статтями, 376, 177, 182, 183 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 31 травня 2024 року включно.

Раніше визначений розмір застави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 690 грн залишити без змін.

У разі внесення застави звільнити ОСОБА_5 з-під варти та зобов`язати його з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 та заставодавцям, що у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1