н/п 1-кс/953/2993/24
"29" квітня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
Представник заявника в судове засідання не з`явилась, повідомлялась у встановленому законом порядку, на адресу суду надала заяву про проведення судового засідання без її участі, та просила клопотання задовольнити, та вказала, що арешти припинили свою дію в силу прямої вказівки ч.4 ст. 132 КПК України.
Від прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 на адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, та не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки у кримінальному провадженні підозру особам не повідомлялось, та слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.
Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.
Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.
Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.
Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.
Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.
За вказаних обставин, у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК.
Ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року по справі № 554/2506/22, провадження № 51-4350кмо23.

Таким чином, враховуючи, що кримінальне провадження №0002453 від 10.11.2023 закрито, а тому накладений арешт майна припинив свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК, та постановлення ухвали про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження не відноситься до компетенції слідчого судді, а від так провадження за вказаним клопотанням підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 132, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0002453 від 10.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8