Справа № 686/4280/24
Провадження № 1-кс/686/5439/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 12.06.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні №0000607,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на постанову дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 12.06.2024 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000607. Не погоджуючись із вказаною постановою дізнавача, ОСОБА_3 , окрім іншого, у своїй скарзі посилається на те, що вказане кримінальне провадження було відкрито саме за його заявою, в якій він повідомляв про неправомірні дії начальника відділу оренди управління земельних ресурсів Хмельницької міськради ОСОБА_5 та фізичної особи ОСОБА_6 під час проведення земельних електронних торгів (детально описавши в поясненні до заяви шахрайську схему та зловживання посадовим становищем), і, оскільки, ОСОБА_3 було завдано 455 тисяч грн. майнової шкоди та моральну шкоду, тому, він у кримінальному провадженні, яке відкрито за його заявою, є потерпілим. 06.06.2024 року він подав до СД Хмельницького РУП заяву про залучення його до кримінального провадження, як потерпілого, в порядку ч.2 ст.55 КПК України, однак дізнавач ОСОБА_4 , безпідставно не визнала ОСОБА_3 потерпілим. При цьому, незаконні, на думку ОСОБА_3 , дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у зазначеному кримінальному провадженні були кваліфіковані не вірно, дії вищевказаних осіб необхідно перекваліфікувати з ст.358 КК України на ст.ст.364, 190 КК України, чого дізнавач робити не бажає. Окрім цього, ОСОБА_3 зауважив, що в описовій частині постанови про відмову у визнанні його потерпілим, дізнавач вказує про те, що заява про визнання потерпілим подана свідком ОСОБА_3 , однак, останній вважає себе заявником, оскільки саме ним 21.12.2023 р. була подана заява про злочин. Разом з тим, ОСОБА_3 в скарзі вказав й про те, що законодавцем не надано заявнику права на ознайомлення із матеріалами справи, заявляти клопотання про проведення слідчих та інших процесуальних дій, в тому числі щодо перекваліфікації кримінального правопорушення, оскаржувати рішення дізнавача, прокурора, заявляти відводи. До того ж, за твердженням ОСОБА_3 , протягом 6 місяців дізнавач ОСОБА_4 не вчинила першочергових слідчих дій та погрожує закрити кримінальне провадження, тому скаржник бажає бути визнаним потерпілим у кримінальному провадженні, щоб мати змогу ініціювати здійснення у кримінальному провадженні необхідних слідчих дій. Тому, у скарзі ОСОБА_3 просить скасувати означену постанову та зобов`язати дізнавача визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Дізнавач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, що, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника ОСОБА_3 , який підтримав вимоги, викладені у скарзі, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000607, приходжу до наступних висновків.

Із наданих матеріалів вбачається, що сектором дізнання Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000607 від 28.12.2023 р., за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч.1 ст.358 КК України.

06.06.2024 р. заявник ОСОБА_3 , в рамках означеного кримінального провадження, звернувся з адресованою начальнику сектору дізнання Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області заявою (датованою 05.06.2024 р. та переданою у сектор дізнання 07.06.2024 р.), в якій, зазначаючи про заподіяння йому, внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених саме ч.2 ст.364, ст.190 КК України, 455 тис.грн. матеріальної шкоди, а також моральної шкоди, просив: винести відповідну постанову; внести відомості в ЄРДР; визнати його потерпілим у кримінальному провадженні та надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Постановою дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 12.06.2024 р. було відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000607.

Згідно зі ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні його заяви про визнання потерпілим, дізнавач, після аналізу матеріалів кримінального провадження, у своїй постанові від 12.06.2024 р., окрім іншого, зазначив про те, що 02.02.2024 року між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва (розташованого на земельній ділянці, із кадастровим номером №:21:004:0004, що по АДРЕСА_1 . У цьому договорі, який підписаний особисто сторонами правочину, було засвідчено, що договір продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_3 прочитано особисто, текст зрозумілий, відповідає їх волі. Також, за домовленістю сторін, продаж об`єкта незавершеного будівництва вчинено за 455000 гривень, внаслідок чого, за ОСОБА_3 було визначено право власності на незавершене будівництво, з подальшим правом здійснення оренди земельної ділянки, із кадастровим №:21:004:0004. Крім цього, дізнавач у постанові вказав про те, що фактів, які вказують на незаконність проведеного правочину (щодо купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва), не встановлено, відтак, не встановлено фактів, які свідчать про спричинення ОСОБА_3 матеріальної шкоди, і, з посиланням на ст.55 КПК України, дійшов до висновку щодо необхідності відмови у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному проваджені.

Дізнавач у постанові обґрунтовано посилається на ч.5 ст.55 КПК України, якою визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Системний аналіз змісту ст.55 КПК України на предмет того, хто є потерпілим у кримінальному провадженні, дає однозначні підстави вважати, що це особа, якій кримінальним правопорушенням, вчиненим іншою особою, заподіяно шкоди, і саме наявність безпосередності цього причинного зв`язку має значення при вирішенні питання щодо надання особі статусу потерпілого у конкретному кримінальному провадженні. В даному ж випадку, в ході досудового розслідування, не було встановлено будь-яких даних, котрі б вказували на заподіяння, саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення, будь-якої шкоди ОСОБА_3 , в тому числі й пов`язаної з укладенням саме останнім 02.02.2024 р. (тобто, після подання ним заяви про кримінальне правопорушення від 01.12.2023 р.) договору купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва за 455000 грн. для подальшого отримання права оренди на земельну ділянку.

Одне лише звернення з заявою про визнання особи потерпілою, не є безумовною підставою для визнання цієї особи потерпілою та, відповідно, наділення процесуальними правами потерпілого у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя звертає увагу й на ту обставину, що ОСОБА_3 , у своїй заяві від 05.06.2024 р. (щодо залучення його до кримінального провадження як потерпілого), зазначав, з-поміж іншого, й про факт заподіяння йому моральної шкоди, при цьому не конкретизувавши у якому розмірі ця шкода була заподіяна і в чому вона полягає, не долучив до своєї заяви ОСОБА_3 й будь-яких документів (окрім вищезгаданого, укладеного після реєстрації кримінального провадження, договору купівлі-продажу), які б давали підстави вважати, що зазначена заява подана особою, якій саме кримінальним правопорушенням було завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Тобто, аналіз змісту заяви ОСОБА_3 від 05.06.2024 р. про залучення його до кримінального провадження як потерпілого, з урахуванням доданого до заяви договору, свідчить, що будь-яких обґрунтувань реального завдання ОСОБА_3 будь-якої шкоди саме внаслідок вчинення іншою особою кримінального правопорушення ця заява не містить, а фактично лише містить - твердження ОСОБА_3 про факт заподіяння йому моральної та 455000 грн. матеріальної шкоди, і фактичне припущення останнього про те, що у результаті проведення земельних торгів, за умови участі у них ОСОБА_3 , він міг би безкоштовно отримати право оренди на земельну ділянку, а не купувати це право за вказану суму у переможця торгів; оцінку професійних здібностей дізнавача, який, на думку ОСОБА_3 , зазначив ц ЄРДР невірну кваліфікацію відповідного діяння; прохання щодо винесення відповідної постанови, внесення відомостей до ЄРДР та надання ОСОБА_3 пам`ятки потерпілого.

У поданій ОСОБА_3 заяві про вчинення кримінального правопорушення від 01.12.2023 р., на підставі якої 28.12.2023 р. були внесенні відповідні відомості до ЄРДР, теж не згадується про той факт, що ОСОБА_3 , на момент подання означеної заяви, вже була завдана фізична, майнова чи моральна шкода.

Слідчий суддя, враховуючи наведені обставини, критично оцінює зазначені у судовому засіданні скаржником аргументи про те, що ОСОБА_3 була заподіяна шкода саме внаслідок існування, на його думку, шахрайських та корупційних схем, зокрема, й через неповідомлення начальником відділу оренди землі ОСОБА_5 особисто ОСОБА_3 про проведення аукціону з продажу права оренди на земельну ділянку (в оренді якої був зацікавлений ОСОБА_3 ) та публікацію інформації про цей аукціон у електронних ресурсах (а не на білбордах чи у тих газетах, які читає скаржник),та ОСОБА_3 був позбавлений можливості отримати безкоштовно право оренди на земельну ділянку, яка, після проведення земельних торгів, була орендована та забудована, ймовірно однокласником ОСОБА_5 , - ОСОБА_6 , та, заради отримання права оренди на вказану земельну ділянку, у останнього ОСОБА_3 був вимушений придбати за 455000 грн. об`єкт незавершеного будівництва, що знаходився на зазначеній ділянці, оскільки матеріали кримінального провадження, на сьогоднішній день, не свідчать, про заподіяння ОСОБА_3 шкоди внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення. До того ж обставини, начебто заподіяної, на думку скаржника, шкоди з наведених обґрунтувань, про які ОСОБА_3 зазначив в судовому засіданні, спростовуються поясненнями самого ОСОБА_3 про те, що ним добровільно, в присутності нотаріуса, 02.02.2024 р. було укладено договір про купівлю у ОСОБА_6 , за 455000 грн., об`єкту незавершеного будівництва, який фізично наявний на земельній ділянці та перейшов у власність ОСОБА_3 , і саме останній був ініціатором укладення такого договору, підтверджуються ці обставини укладення зазначеного договору й матеріалами кримінального, що також свідчить про наявність у дізнавача очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення та заява про залучення до провадження як потерпілого була подана особою, якій не завдано шкоди саме внаслідок ймовірного вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження №0000607 вбачається, що на даний час у цьому провадженні ОСОБА_3 дійсно має статус заявника, права якого визначені ч.2 ст.60 КПК України, разом з тим, під час досудового розслідування, він двічі (08.02.2024 р. та 11.06.2024 р.) був допитаний в якості свідка, права якого визначені у ч.1 ст.66 КПК України, тобто, у рамках кримінального провадження ОСОБА_3 перебуває у двох зазначених статусах, тому сам по собі факт зазначення дізнавачем у мотивувальній частині оскаржуваної постанови про те, що «07.06.2024 р. до сектору дізнання Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшла заява свідка ОСОБА_3 , відповідно до якої він просить визнати його потерпілим у даному провадженні», не може слугувати підставою для скасування постанови дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 12.06.2024 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000607.

Процесуальні рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу, повинна відповідати вимогам ч.5 ст.110 КПК України і зокрема, мотивувальна частина постанови має містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вказаним вимогам кримінального процесуального закону оскаржувана постанова дізнавача відповідає.

На думку слідчого судді, постанова дізнавача від 12.06.2024 р. містить виклад достатніх та обґрунтованих мотивів для відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000607. Винесена дізнавачем СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 12.06.2024 р. постанова є вмотивованою, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст.40-1, 55, 110, 220 КПК України. Висновки дізнавача, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження №0000607.

З огляду на викладене, а також те, що в ході розгляду ОСОБА_3 , не знайшли підтвердження факти порушення дізнавачем вимог КПК України при прийнятті оскаржуваного рішення, підстав для процесуального реагування слідчим суддею, на даному етапі досудового розслідування, немає, тому, вимога скарги ОСОБА_3 , в частині скасування означеної постанови дізнавача від 12.06.2024 р., не може бути задоволена.

Стосовно висловленої у скарзі вимоги про зобов`язання дізнавача визнати ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, то слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно з ч.4 ст.40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача. Жодною нормою КПК України не передбачено, що слідчий суддя може втручатись в діяльність дізнавача, зокрема, й зобов`язувати його визнавати певних осіб потерпілими у кримінальному провадженні. Слідчий суддя наділений лише правом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на етапі досудового розслідування, однак, не може переймати на себе функції слідства (п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.22 КПК України), та не наділений повноваженнями зобов`язувати дізнавача визнавати певних осіб потерпілими у кримінальному провадженні, тому, ця вимога скарги ОСОБА_3 також задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 12 червня 2024 року, про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000607, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя