Справа № 567/436/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000032 по обвинуваченню ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новомильськ Здолбунівського району Рівненської області, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , не одруженої, не працюючої, громадянки України, не судимої

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

встановив:

21.02.2024 близько 13 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці поблизу свого житлового будинку, що в АДРЕСА_2 , в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під час конфлікту на грунті неприязних відносин умисно нанесла один удар правою рукою по лобній ділянці голови своєму колишньому чоловіку ОСОБА_4 , чим заподіяла потерпілому тілесне ушкодження у вигляді садна на лобній ділянці майже посередині, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувачена ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 надала письмову заяву, відповідно до якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказала, що її згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Потерпілим ОСОБА_4 подано заяву, в якій він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Оскільки прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання, без виклику учасників судового провадження і обвинувачена та потерпілий проти цього не заперечували, про що подали відповідні заяви, суд проводить судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000032 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки не вбачає підстав призначити розгляд у судовому засіданні та викликати учасників кримінального провадження.

За наведених обставин, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000032 та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме - умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, раніше не судима, не працює, водночас за віком є працездатною, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

В той же час, суд враховує, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

З урахуванням викладених обставин, характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченої суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.368-371, 373-374, 381-382 КПК України

засудив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1