УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 Справа №607/21627/14-к Провадження №1-кп/607/856/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду об`єднаних кримінальних проваджень №0000282 та №0002811 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудженого, про обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України та ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

26 жовтня 2014 року, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , зайшов до однієї із кімнат вказаного будинку, яку винаймала ОСОБА_8 , де у нього розпочався словесний конфлікт з ОСОБА_8 в ході якого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 підійшов до відчиненого вікна, на підвіконнику якого сиділа ОСОБА_8 , та умисно обома руками штовхнув ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) в плечі. Внаслідок поштовху ОСОБА_9 , ОСОБА_8 впала із підвіконника першого поверху вказаного будинку з висоти близько 2,5 метрів, при цьому приземлившись на грунтове покриття подвір`я лівою ногою. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_8 спричинено закритий багато уламковий перелом п`яткової кістки з крововиливом у м`які тканини стопи, який за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки у клінічному перебігу супроводжується тривалим (більш ніж 21 день) розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив: суть обвинувачення зрозуміла, вину не визнає, бажає надавати показання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав та пояснив, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності та він не заперечує щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 стосовно задоволення клопотання захисника обвинуваченого не заперечила.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке є нетяжким злочином, на підставі ст.12 КК України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, зокрема п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що зупиняють їх перебіг. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч.1 ст.49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

В такому випадку визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, невизнання вини обвинуваченим не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання (правовий висновок ККС ВС у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289км19).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений. Згідно з обвинувальним актом кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 26 жовтня 2014 року. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття провадження з підстави, яка не є реабілітуючою. З дня вчинення суспільно небезпечного діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , котре відносяться до нетяжких злочинів, минуло більше п`яти років, він не вчинив нового злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин передбачених ч.1 ст.49 КК України за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Враховуючи наведені обставини суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі 49 КК України, кримінальне провадження в цій частині стосовно нього закрити.

За таких обставин цивільний позов прокурора ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Фінансового управління Тернопільської міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування та цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши позивачам право звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 284, 285, 286, 392, 395 КПК України, статтями 12, 44, 49 КК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 задовільнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, в цій частині кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Цивільний позов прокурора ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Фінансового управління Тернопільської міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_8 , залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право звернення з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право звернення з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_13