Провадження № 1-кс/947/8287/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима, Кодимського району Одеської області, громадянина України, неодруженого, є опікуном малолітньої дитини, освіта вища, працюючого на посаді оперуповноваженого Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), раніше не судимого, -

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

24 червня 2024 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 1823 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 5 520 044 гривень.

Клопотання обґрунтоване тим, що упровадженні Другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000821 від 31.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування здійснює група прокурорів Одеської обласної прокуратури.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання та пояснили, що розмір застави є непомірним та необгрунтованим. Крім того, звертали увагу, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, утримує під опікою малолітню дитину. Просили застосувати заставу в розмірі 400 000 грн.

2.4. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

22.06.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-ІХ від 21.04.2022, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, (із змінами від 13 жовтня 2023 року № 1081) виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, керуючись злочинним умислом з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, у невстановлений час та місце вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями, щодо кількох осіб.

Так, ураховуючи попередньо розроблений з ОСОБА_8 план та розподіливши ролі, ОСОБА_4 в м. Балта Подільського району Одеської області 30.05.2024 (точний час та місце встановити не виявилось за можливе) зустрів малознайомого ОСОБА_9 , де в ході розмови вирішив залучити останнього до протиправної діяльності з організації незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів. ОСОБА_4 розповів ОСОБА_9 про те, що у нього є знайомий ОСОБА_8 , з яким він неодноразово організував схему незаконного переправлення осіб через державний кордон України і за це вони отримують грошові кошти. ОСОБА_9 , на зазначену пропозицію погодився та вони вдвох направились до лісосмуги поблизу м. Кодима Подільського району, де їх чекав ОСОБА_8 .

В ході бесіди (точний час та місце не виявилось встановити) ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , про те, що він спільно з ОСОБА_4 , використовуючи мобільний додаток «Telegram» підшукують військовозобов`язаних осіб, які бажають виїхати через державний кордон України. Підшукавши таку особу вони обговорюють з нею дату, час, маршрут та вартість послуги, розпитують про особу та її зв`язки, після надання згоди військовозобов`язаним на викладені у додатку «Telegram» умови, йому надається вказівки маршруту, точки збору де чекає транспорт та дату приїзду в Одеську область, а також, вказують таким особам на видалення переписки. Після збору військовозобов`язаних у точках збору, відповідні водії, яких залучено в якості таксистів, доставляють їх до місцевості поблизу м. Кодима, Подільського району, Одеської області, де слідкують за прикордонниками та у разі неможливості перетину державного кордону України, заселяють до домівок, для очікування більш зручного часу для перетину державного кордону України.

В свою чергу ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 про те, що має довірену особу в Державній прикордонній службі України, яка може надавати інформацію, щодо перетину блокпостів поблизу кордону та уникнення патрулів оперативних підрозділів Державної прикордонної служби України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розуміючи що ОСОБА_9 має зв`язки та може сприяти в організації переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України запропонували останньому прийняти участь у незаконній діяльності за грошову винагороду у вигляді 1500 доларів США за кожну підшукану та переправлену особу, також, як бонусом буде додатково оплачуватись організація ОСОБА_9 безперешкодного проїзду блокпостів території Подільського району.

Після закінчення бесіди ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) та ОСОБА_8 ( НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), надали ОСОБА_9 свої мобільні номери, для зв`язку.

В подальшому, з метою організації, уточнення деталей та підготовки до переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України 06.06.2024 виконуючи попередні домовленості, ОСОБА_4 зустрівся приблизно о 18 годині 48 хвилин з ОСОБА_9 . В ході спілкування ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що керівництвом незаконного переправлення осіб через кордон України займається ОСОБА_8 , який особисто розпоряджається діями військовозобов`язаних осіб які бажають виїхати за межі України, проводить інструктаж, координує дії та забезпечує їх прикриття і вживає заходи щодо безперешкодного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України. Також, ОСОБА_4 вказав ОСОБА_9 на те, що після того як військовозобов`язані особи успішно перетинають державний кордон України працівники прикордонної служби Придністровської невизнаної Республіки їх затримують та проставляють у їх паспортах печатки, якими підтверджується офіційний в`їзд на територію іншої держави.

В подальшому, 08.06.2024 приблизно о 15 годині 07 хвилин з метою організації незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України та керівництва такими діями ОСОБА_8 скинув ОСОБА_9 в месенджері «Whatsapp» дані водія автомобіля, а також точку на карті, де 4 особи повинні перетнути державний кордон України, з метою наглядно показати як відбувається процес переправлення осіб через державний кордон. В подальшому в ході розмови ОСОБА_8 вказав останньому, що у лісосмугі поблизу м. Балта Подільського району, Одеської області його буде чекати автомобіль «Лексус», в якому перебувають чотири військовозобов`язані особи, яких необхідно переправити через державний кордон України. ОСОБА_9 на зазначеному місці зустрівся з водієм автомобіля «Лексус» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та під час розмови, останній повідомив, що перебуває на зв`язку з ОСОБА_8 , при цьому, вказав що до кордону їхати 30 хвилин. Надалі ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_9 про свій намір поїхати на автомобілі «Лексус» з 4 осами в бік АДРЕСА_3 , а саме до лісосмуги поблизу з кордоном з Придністровською невизнаною Республікою.

Продовжуючи свої протиправні дії, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України військовозобов`язаних осіб та керування такими діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 09.06.2024 зустрілись з ОСОБА_9 , з метою обговорення організаційного процесу незаконного переправлення 08.06.2024 осіб призовного віку та в ході розмови ОСОБА_8 повідомив про те, що військовозобов`язаних осіб переправлено через державний кордон України та їх до України повертати не будуть у зв`язку з домовленістю з працівниками державної прикордонної служби Придністровської невизнаної Республіки, а також повідомив, що після переправлення осіб, сліди, які залишено, загорнули з метою маскування своїх дій та не бути викритими.

Крім цього, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , з урахуванням вже сформованої довіри, організувати незаконний перетин більшої кількості військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, а також необхідність надати ОСОБА_9 номер криптовалютного гаманця, з метою розрахунку за організацію переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України 08.06.2024. В подальшому ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 про те, що у разі виставлення блок постів на шляху руху до державного кордону в Подільському районі, є можливість їх об`їхати через трасу з метою не залишення слідів. А ОСОБА_4 зазначив, що наступне переправлення осіб через державний кордон можливо здійснити коли він буде на чергуванні і зможе пропустити транспорт з ухилянтами без подальшої перевірки.

В подальшому, 19.06.2024 приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_8 в месенджері «Whatsapp» відправив ОСОБА_9 повідомлення з точкою перетину державного кордону України та повідомив, що він та ОСОБА_4 планують переправити приблизно 100 осіб та 20.06.2024 ОСОБА_8 скинув оновлену точку перетину державного кордону.

Надалі, продовжуючи свої протиправні дії направлені на організацію незаконного перетину в селі Крутиї Подільського району Одеської області, 21.06.2024 ОСОБА_4 та ОСОБА_8 конспірували свої дії використовуючи месенджери постійно комунікуючи між собою з метою незаконного переправлення 47 осіб, які прибули до точок збору та надали завдаток, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , та інших, організувавши їх поїздку на автомобілях марки «Mersedes», д.н.з. « НОМЕР_5 » під керуванням ОСОБА_21 , «Рено», д.н.з. « НОМЕР_6 » під керуванням ОСОБА_22 , «Volkswagen», д.н.з. « НОМЕР_7 » під керуванням ОСОБА_23 , «Mersedes», д.н.з. « НОМЕР_8 » під керуванням ОСОБА_24 , які виконували ролі таксистів та повинні були за грошову винагороду, яку їм заплатили зазначені особи, переправити з точки ОСОБА_25 в точку «Б» на кордон України з невизнаною Придністровською республікою. При цьому, ОСОБА_4 , як правоохоронець, слідкував та надавав в телефонному режимі інформацію про блокпости та патрульні автомобілі, які можуть виявити їх злочинний намір щодо організації незаконного переправлення зазначених осіб, в свою чергу ОСОБА_8 дистанційно керував діями водіїв вказував на необхідність зупинки транспортних засобів та маршрут руху в об`їзд блокпостів, у разі неможливості їх проїхати.

Приблизно о 13 годині 48 годині 21.06.2024, зазначені транспортні засоби затримано правоохоронцями між селом Обжиле та Березівка Подільського району Одеської області, де перебували 47 військовозобов`язаних осіб, які планували перетнути державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 вчинили дії направлені на організацію, щодо незаконного переправлення осіб чоловічої статі через державний кордон України, яким такий виїзд в період дії воєнного стану заборонено, керівництво такими діями, вчинені щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:заявою ОСОБА_9 про вчинення злочину, повідомленням про виявлення кримінального правопорушення ВВВБ по 2 Прикордонному загону ДПСУ від 17.06.2024, протоколом огляду та обшуків від 21.06.2024, протоколом затримання ОСОБА_4 від 21.06.2024, протоколом негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами допиту свідків від 22.06.2024 ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 та інших, протоколами допитів свідків водіїв ОСОБА_56 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та іншими доказами у сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя також враховує специфіку та категорію інкримінованого злочину.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

Підозрюваний ОСОБА_4 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний є службовою особою правоохоронного органу.

Зокрема, як вже зазначалось, з метою конспірації підозрюваний для спілкування використовував мобільні додатки, а тому останній може вжити заходи щодо видалення такого листування, перейменування контактів телефонної книги, так як на даний час не проведено огляд телефону та не накладено арешт.

3.7. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.8. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

ОСОБА_4 має досвід роботи в системі органів ГУНП, а тому останній обізнаний з тактикою та методикою розслідування кримінальних правопорушень, та може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваних тощо).

Крім того, наразі у кримінальному провадженні заплановано призначення судових експертиз (щодо справжності грошових коштів) проведення яких буде доручено експертам ОНДІСЕ МЮ України, а тому існує ризик перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом впливу на експертів, враховуючи стійкі зв`язки підозрюваного (в силу досвіду роботи в системі ГУНП в Одеській області) з іншими структурними підрозділами органів державної влади.

3.9. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.10. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, що пов`язане із організацією незаконного переправленням осіб придатних до військової служби через державний кордон України у групі осіб в умовах воєнного стану, що опосередковано впливає на обороздатність держави та свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 1200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 3 633 600 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.11. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

-прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідком у даному кримінальному провадженні та іншими підозрюваними;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 серпня 2024 року включно.

Визначити розмір застави 1200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3 633 600 (три мільйони шістсот тридцять три шістсот) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № НОМЕР_9 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 18 серпня 2024 року включно наступні обов`язки:

-прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідком у даному кримінальному провадженні та іншими підозрюваними;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 ,що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1