Номер провадження:1-кп/521/920/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси в залі суду, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 від 23.03.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000591 від 23.03.2023 р., стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, наполягав на його задоволенні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 щодо клопотання прокурора заперечувала, посилаючись на не доведення прокурором заявлених ризиків. Зазначила що обвинувачений має на утриманні малолітню доньку, тобто має міцні соціальні зв`язки.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію адвоката, доповнень не заявив.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст.177, 183 зазначеного Кодексу, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований лише до підозрюваного чи обвинуваченого у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний чи обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст.ст.2,9 наведеного Кодексу, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності і в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 177 КК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Втім, ст.178 зазначеного Кодексу передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Суд враховує, що на даний час є наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

- обвинувачений ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення;

- обвинувачений ОСОБА_5 може впливати на потерпілих, свідків в даному кримінальному провадженні;

- обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, ніде не працює, стабільного джерела доходу задля забезпечення елементарних життєвих потреб не має.

Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, або можливості зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Приймаючи до уваги викладені підстави та наведені й встановлені в судовому засіданні ризики, обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, відповідальність за які передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, суд приходить до висновку, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_5 не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Таким чином застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення з наступних підстав.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та обмеження його конституційних прав, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та продовжені запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 31, 35, 177, 178, 183 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з дня винесення ухвали тобто з 03.07.2024 року до 31.08.2024 року включно.

Ухвала суду щодо запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1