Справа № 464/3527/24
пр.№ 1-кс/464/710/24
У Х В А Л А

17 травня 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів,

у с т а н о в и л а:

Слідчий СВ Відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за номером мобільного оператора НОМЕР_1 .

У судове засідання слідчий та представник особи, у володінні якого знаходяться документи не з`явилися, слідчий просить розгляд клопотання здійснювати у її відсутності.

Фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась у відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Виходячи із положень ст.ст.131, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.ч.4, 5 ст.132 КПК України).

Відділом поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 19 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 21 лютого 2024 року, невідома особа, шляхом використання інформаційно-комунікаційної системи, відновивши сім-карту оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з абонентським номером НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_5 , скористалась даною інформацією та оформила кредит від імені потерпілої в мікрофінансовій установі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на суму 25 000 гривень, чим спричинила потерпілій шкоду.

Підстави, зазначені у клопотанні слідчого, погодженого із прокурором, є формальними та недостатньо обґрунтованими, без врахування фактичних підстав, передбачених КПК України. Подане клопотання не містить належних та достовірних підтверджень факту дзвінків потерпілій з номера телефону НОМЕР_1 , інформація по якому може перебувати у володінні оператора, що згідно з п.7 ч.1 ст.162 КПК України становлять охоронювану законом таємницю. Єдиний протокол допиту потерпілої не є достатньо переконливий доказом того факту, оскільки потерпіла чи слідчий при друці протоколу могли помилитись у цифрах. Більше того, із поданого клопотання неможливо встановити чи мобільний телефон із приналежністю сім-картки потерпілої слідством оглядався.

З урахуванням наведеного, стороною кримінального провадження не доведено, доцільності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ, що позбавляє слідчого суддю можливості встановити необхідність застосування такого заходу, а тому у задоволенні такого слід відмовити за передчасністю. Слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та прокурора, перебираючи на себе функцію органу досудового розслідування.

Також слідчим не долучено процесуальні рішення у формі постанови, які підтверджують наявність повноважень слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво.

Керуючись ст.ст.131, 132, 159, 160, 163-166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Відповідно до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1