УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року

м. Київ

справа № 369/5433/20

провадження № 51-2527ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року щодо ОСОБА_4 .

Обставини справи

1. Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 червня 2023 року, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК) у зв`язку з недоведеністю в його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення.

2. ОСОБА_4 обвинувачувався в тому, що 04 квітня 2020 року близько 12:00, він зайшов до будинку на АДРЕСА_2 та з корисливою метою забрав з сумки ОСОБА_5 два мобільні телефони «Samsung Duos» і мобільний телефон «NOKIA», якими, розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3421,50 грн.

Доводи касаційної скарги

3. Прокурор просить скасувати оскаржене рішення та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

4. Прокурор зазначає, що суд апеляційної інстанції, не надав оцінку тому, що ОСОБА_4 протиправно вилучаючи мобільні телефони, усвідомлював незаконний характер своїх дій. При цьому, вилучення цього майна здійснювалось всупереч вмовлянням свідка ОСОБА_6 не робити цього.

5. Також, вказує, що для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 186 КК корисливий мотив взагалі не є обов`язковим елементом суб`єктивної сторони злочину. Крім того, зазначає, що при кваліфікації дій особи мотив має кримінально-правове значення тільки у випадках, коли він безпосередньо вказаний в диспозиції кримінально-правової норми.

6. Звертає увагу на те, що апеляційний розгляд відбувся формально, без повторного дослідження доказів, і в ухвалі відсутній їх аналіз, як і спростування доводів прокурора.

Оцінка Суду

7. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд вирішив відмовити у відкритті касаційного провадження.

8. Згідно з частиною 2 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього ж Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 433 КПК, касаційна інстанція перевіряє правильність застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

9. Прокурор навів доводи, які зводяться до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій доказів, що саме по собі не може свідчити про порушення ними кримінального або кримінального процесуального закону і не дає підстав для скасування оскаржених рішень.

10. Суд першої інстанції дослідив усі обставини справи, які належать до предмету доказування й відповідно до статті 94 КПК дав оцінку наданим доказам. Суд не вбачає в судових рішеннях підстав ставити під сумнів оцінку судами попередніх інстанцій достовірності доказів.

11. Як видно з вироку місцевий суд, на підставі показань обвинуваченого про те, що телефони він забрав з метою перевірити причетність ОСОБА_5 до викрадення автомобіля, самого потерпілого, який повідомив, що телефони були не в робочому стані та інших досліджених доказів дійшов висновку про недоведеність у ОСОБА_4 умислу на незаконне заволодіння цими речами.

12. Також, Суд відхиляє довід сторони обвинувачення про те, що відмова апеляційного суду повторно дослідити докази дає підстави для скасування його рішення. Суд нагадує, що згідно з ч. 3 ст. 404 КПК за клопотанням сторони повторне дослідження обставин, установлених під час кримінального провадження, є обов`язковим лише за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повно або з порушеннями. У касаційній скарзі не зазначається, які саме обставини, що мають істотне значення для кримінального провадження, залишилися не дослідженими і які дії чи рішення суду першої інстанції завадили стороні обвинувачення їх дослідити.

13. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 КПК, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

14. З огляду на викладене, Суд вважає, що касаційна скарга прокурора та додані до неї матеріали не дають підстав для їх задоволення.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3