Провадження №: 1-кс/755/2457/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час підозрюваній

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Києва, громадянці України, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працюючій, не заміжній, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій,

в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002506 від 14.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши їй залишати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002506 від 14.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 14.07.2024 року, приблизно о 19:30 год., у м. Києві, по проспекту Соборності, біля зупинки громадського транспорту «Бульвар Ігоря Шамо», між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після спільного вживання алкогольних напоїв виник словесний конфлікт.

В ході даного конфлікту у ОСОБА_6 виник протиправний умисел заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_4 , у зв`язку з чим ОСОБА_6 заподіяв удари кулаками в обличчя та інші частини тіла ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , усвідомлюючи небезпеку для свого здоров`я внаслідок вчинюваних ОСОБА_6 відносно неї протиправних дій, з метою захисту власного здоров`я від протиправних дій ОСОБА_6 , не використавши інших можливостей самозахисту, усвідомлюючи протиправність, суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій у вигляді можливості настання смерті ОСОБА_6 , діючи з перевищенням меж необхідної оборони, умисно заподіяла наявними при ній ножицями декілька ударів в область життєво-важливих органів ОСОБА_6 , зокрема шиї, внаслідок чого заподіяла останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних пошкоджень шиї, надключичної ділянки, грудей, лопаткової та підлопаткової ділянок спини. Після цього, ОСОБА_6 повалив ОСОБА_4 на землю, вихопив у неї ножиці та заподіяв останній декілька ударів в область голови, спричинивши тілесні ушкодження, та побіг з місця події, однак пробігши коротку відстань, від отриманих внаслідок дій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер неподалік місця події за короткий проміжок часу, а тому ОСОБА_4 заподіяла потерпілому тяжку шкоду, яка не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, тобто умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони.

15.07.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події та трупа потерпілого ОСОБА_6 від 14.07.2024, протоколом огляду місця події за адресою: м. Київ, проспект Соборності, зупинка громадського транспорту «Бульвар Ігоря Шамо» від 14.07.2024; протоколом проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 від 14.07.2024; довідкою КНП «КМКЛ ШМД» № 5483 від 14.07.2024 про діагноз ОСОБА_4 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_7 від 15.07.2024, ОСОБА_8 від 15.07.2024, ОСОБА_9 від 14.07.2024; протоколом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_9 від 15.07.2024; речовими доказами та іншими доказами в їх сукупності, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Вказав, що підставою для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею нетяжкого злочину, передбаченого ст. 118 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років.

Вказав на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись з метою уникнення відповідальності. Окрім того, підозрювана може незаконно впливати на свідків, шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, а також може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваної та її соціальний статус.

Підозрювана ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку всі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В цьому випадку, вимоги ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України, слідчим дотримано.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрювана ОСОБА_4 об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим остання будучи обізнаною з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

В цьому випадку, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України за викладених в підозрі обставин.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0002506 від 14.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та розпочате розслідування провадження, у ході якого підозрюваній ОСОБА_4 15.07.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та 17.07.2024 року органом досудового розслідування подано до слідчого судді дане клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання, стосовно підозрюваної встановлено, такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, громадянка України, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працююча, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.

Підозрювана, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи її віку та статусу, раніше не судима, а тому, слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та всіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби підлягає задоволенню із забороною залишати місце проживання у нічний час з 22.00 години до 07.00 години наступного дня строком на два місяці у межах строку досудового розслідування, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання підозрюваної, із покладенням обов`язків з числа передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, у зв`язку з чим не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час на даному етапі досудового розслідування забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, визначених частиною 5 ст. 194 КПК України та який забезпечить запобіганню ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002506 від 14.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із забороною залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду, у період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби, у межах строку досудового розслідування, проте не більше двох місяців з дня винесення ухвали, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання підозрюваної.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) з 22 години 00 хвилин до 07 год. 00 хвилин наступного дня не залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_2 ;

2) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою (включаючи виклик за допомогою телефонного зв`язку, електронної пошти, СМС-повідомлення);

3) не відлучатися із населеного пункту - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваній, що УП з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваної, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення її винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваної та зобов`язати останніх негайно поставити її на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 та прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити, прокурору та підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Слідчий суддя: