Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4645/24
Номер провадження 1-кс/711/1224/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на нерухоме майно, подане в рамках кримінального провадження №0000225 від 20.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.ч.2, 5 ст.27, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, про накладення арешту на нерухоме майно (земельна ділянка), шляхом заборони розпорядження майном, з метою недопущення його подальшого відчуження, в незаконний спосіб, яке на праві власності належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , за кадастровим номером: :03:000:1482, площею 0,09 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що група невстановлених осіб, залучила до спільної злочинної діяльності службових осіб міськрайонного управління Держгеокадастру по м. Умань та Уманському районі ГУ Держгеокадастру Черкаської області , які зловживаючи своїм повноваженнями, з корисливих мотивів та в інтересах третіх осіб, не маючи ніяких правових підстав та законних повноважень, без відповідних рішень Уманської міської ради на надання дозволу на розробку та виготовлення технічної документації із землеустрою, використовуючи завідомо недостовірні архівні Витяги із рішень виконавчого комітету Уманської міської ради №368 від 10.08.2000, №452 від 28.09.2000, які були видані та оформленні на підставних осіб, здійснили через кадастрових реєстраторів міськрайонного управління Держгеокадастру в Державному земельному кадастрі, державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та через державного реєстратора здійснили державну реєстрацію права в ДРРП на нерухоме майно за ОСОБА_6 , чим здійснили вибуття нерухомого майна, яке перебувало в комунальній власності Уманської міської ради, спричинивши державі особливо тяжких наслідків.

Органом досудового розслідування, було вилучено два рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №368 від 10.08.2000 «Про приватизацію земельних ділянок». Вивченням вказаних рішень, було встановлено, що вони різняться між собою в частині відсутності адрес земельних ділянок, які планувалися на приватизацію, що розташовані за адресами: АДРЕСА_3 - передано ОСОБА_7 , АДРЕСА_4 - передано ОСОБА_8 , АДРЕСА_1 - передано ОСОБА_6 , АДРЕСА_9 - передано ОСОБА_9 , АДРЕСА_5 - передано ОСОБА_20, . АДРЕСА_10 - передано ОСОБА_10 , АДРЕСА_6 - передано ОСОБА_11 .

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №1065/23-23 від 19.10.2023, друкований текст «Уманська міська рада виконавчий комітет від _____ м. Умань», та решта друкованого тексту рішення №368 (на 1-му, 2-му та 3-му аркушах), надруковані з використанням різних друкуючих пристроїв: Друкований текст - «Уманська міська рада виконавчий комітет від _____ м. Умань» та текст типографських даних (в нижній частині 1-го аркушу рішення) надрукований з використанням друкуючого пристрою з електрофотографічним способом друку, решта тексту надруковано з використанням друкуючого пристрою з струменевим способом друку. Друкований текст 2-го аркушу рішення №368 було надруковано вірогідно не одномоментно з друкованим текстом на 1-му та 2-му аркуші рішення 368. Друкований текст на 2-му аркуші рішення було надруковано або ж з використанням інших налаштувань одного і того ж принтера, або ж з використанням іншого принтера із струменевим способом друку.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що група невстановлених осіб, які являються жителями м. Умань діючи умисно та з корисливих мотивів, за попередньою змовою із службовими особами архівного відділу Уманської міської ради, упродовж 2016-2017 років, внесли завідомо недостовірні відомості до чинного рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №368 від 10.08.2000, в частині доданих вищевказаних громадян, яким нібито у приватну власність передавалися вищевказані земельні ділянки, що не відповідає дійсності.

У подальшому, 30.11.2016 ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами звернулися із заявою від імені ОСОБА_6 до архівного відділу Уманської міської ради, з метою отримання на її ім`я архівного Витягу із рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №368 від 10.08.2000, достовірно знаючи, що вона в дійсності їй не передавалася.

У подальшому, 01.12.2016 ОСОБА_12 будучи спеціалістом I категорії архівного відділу Уманської міської ради, перебуваючи в службовому приміщенні архівного відділу Уманської міської ради, що знаходиться за адресою: Черкаська область м. Умань, вул. Садова 9/5 , всупереч посадової інструкції, Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), який затверджений наказом Міністерства юстиції України №295/5 від 02.03.2015, наказу №656/5 від 08.04.2013 Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил роботи архівних установ України», шляхом неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, отримавши від не уповноваженої невстановленої особи заяву від імені ОСОБА_6 про надання архівного Витягу із копією її паспорта, зареєструвала вказану заяву в журналі реєстрації запитів юридичних та фізичних осіб України з питань видання довідок за реєстраційним номером 791.

Цього ж дня, ОСОБА_12 , будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, перебуваючи на своєму робочому місці, а саме в службовому приміщенні архівного відділу Уманської міської ради, що знаходиться за адресою: Черкаська область м. Умань, вул. Садова 9/5 , не будучи обізнаною про завідомо недостовірне рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №368 від 10.08.2000, склала на бланках архіву - архівні Витяги із рішення міської ради, яким було присвоєно реєстраційні номери 786/04-12/01 від 01.12.2016 та 791/04-12/01 від 01.12.2016, в яких було зазначено завідомо недостовірні відомості, що ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею по 0,09 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлових будинків, один з яких, шо був зареєстрований під №786/04-12/01 від 01.12.2016 в цей же день, передала на підпис начальнику архівного відділу Уманської міської ради ОСОБА_13 та засвідчення відтиском гербової печатки. Архівний Витяг із рішення за №791/04-12/01 від 01.12.2016, без погодження підпису у керівника, ОСОБА_12 залишила у накопичувальних матеріалах архіву, в підтвердження факту звернення юридичних та фізичних осіб, та виданого архівного Витягу із рішення.

01.12.2016 ОСОБА_13 , перебуваючи на своєму робочому місці, а саме в службовому приміщенні архівного відділу Уманської міської ради, що знаходиться за адресою: Черкаська область м. Умань, вул. Садова 9/5 , будучи необізнаною про злочинні дії невстановлених осіб та ОСОБА_6 , які полягали в отриманні правовстановлюючого документа, за допомогою якого можна заволодіти чужим майном, отримала від підлеглого працівника архівного відділу ОСОБА_12 , складений та виготовлений нею завідомо недостовірний архівний Витяг за №786/04-12/01 від 01.12.2016 із рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №368 від 10.08.2000, який ОСОБА_13 своїм особистим підписом засвідчила та скріпила відтиском гербової печатки архіву, надавши такому документу необхідних реквізитів офіційних документів, який в період часу з 01.12.2016 по 06.03.2017 в невстановлений час ОСОБА_12 та ОСОБА_13 всупереч посадових інструкцій Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), який затверджений наказом Міністерства юстиції України №295/5 від 02.03.2015, наказу №656/5 від 08.04.2013 Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил роботи архівних установ України», неналежно виконуючи свої службові обов`язки, передали вказаний архівний Витяг не уповноваженій невстановленій особі.

У подальшому, в період часу з 01.12.2016 по 06.12.2016, невстановлені особи, залучили до спільної злочинної діяльності державного кадастрового реєстратора ОСОБА_14 , яка достовірно знаючи, що рішення Уманською міською радою, про надання дозволу на розробку та виготовлення проекту технічної документації із землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 не приймалося, та технічна документація із землеустрою не виготовлялася, оскільки вказані правовстановлюючі документи відсутні у Міськрайонному управлінні по Уманському районі та м. Умань, всупереч ч.ч. 4, 6 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», створила електронний обмінний файл земельної ділянки та внесла за допомогою програмного забезпечення «Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру (ДЗК), завідомо неправдиві відомості про: власника земельної ділянки ОСОБА_6 ; про розробника технічної документації із землеустрою ПП « Профікон » в особі ОСОБА_16 ; земельної ділянки, яка мала місце розташування: АДРЕСА_1 , відомостей про цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд «присадибна ділянка», та площі земельної ділянки 0,09 га.

Таким чином, ОСОБА_14 зловживаючи своїми повноваженнями, маючи доступ до програмного забезпечення Державний земельний кадастр, внесла завідомо недостовірні відомості до ДЗК про земельну ділянку та відкрила Поземельну книгу, шляхом засвідчення особистим кваліфікованим електронним підписом, яким було присвоєно кадастрові номери :03:000:1482, тим самим здійснила їх державну реєстрацію, та в підтвердження здійснення державної реєстрації земельної ділянки, роздрукувала Витяг із ДЗК про земельну ділянку серії НВ-017 від 29.03.2017.

У подальшому, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою із іншими невстановленими особами, умисел яких був спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, яке належало територіальній громаді м. Умань, 06.03.2017 близько о 14 годині 50 хвилин знаходячись в службовому приміщенні Уманської районної державної адміністрації Черкаської області, що розташоване за адресою: Черкаська область м. Умань, вул. Горького 35А , звернулися із заявою №21272158, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та передали паспортні, ідентифікаційні дані на ОСОБА_6 , при цьому використали оригінал завідомо недостовірного архівного Витягу за №786/04-12/01 від 01.12.2016 із рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №368 від 10.08.2000, який завідомо в архіві отримали невстановлені особи від ОСОБА_12 та іншої невстановленої службової особи архівного відділу, з метою внесення відомостей про власника нерухомого майна - землі ОСОБА_6 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - державним реєстратором.

10.03.2017 державний реєстратор Уманської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_17 не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_6 та інших невстановлених осіб, які були спрямовані на заволодіння чужим майном, знаходячись в службовому приміщенні, що розташоване за адресою: Черкаська область м. Умань, вул. Горького 35А , на підставі поданих їй завідомо недостовірних документів - опрацювала заяву №21272158 від імені ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в період часу з 08 години 49 хвилин по 09 годину 02 хвилину, сформувавши попередньо відомості з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про завідомо недостовірний архівний Витяг за №786/04-12/01 від 01.12.2016 із рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №368 від 10.08.2000, яким ніби-то ОСОБА_6 передавалася земля у приватну власність, та відобразила дані відомості шляхом завантаження скан-копії до Державного реєстру прав, з відкриттям розділу №108 від 10.03.2017, де зроблено запис, що земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:1482, площею 0,09 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , про що цього ж дня було сформовано Витяг з Державного реєстру прав на майно, та передано останнім.

У такий спосіб, із власності територіальної громади м. Умань у приватну ОСОБА_6 , вибуло вказане нерухоме майно, на підставі завідомо недостовірних документів, чим спричинили особливо тяжкі наслідки громаді м. Умань.

Окрім цього, невстановлені особи, бажаючи довести свої злочинні дії до кінця та отримати грошові кошти від реалізації чужого майна, достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка вибула у незаконний спосіб із власності територіальної громади м. Умань, усвідомлюючи ступінь суспільно небезпечних наслідків, та можливість викриття їх злочинної схеми, та що може існувати ймовірність їх арешту, та витребування з чужого незаконного володіння, 03.04.2017 між ОСОБА_6 та ОСОБА_18 укладено договір дарування вказаної землі №959.

14.06.2017 між ОСОБА_18 та ОСОБА_19 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки №2-1058. 14.07.2020 між ОСОБА_19 та ОСОБА_5 укладено договір дарування вказаної землі за №1179.

Таким чином, із залученням певного кола осіб, невстановленими особами за сприяння ОСОБА_6 у вчиненні злочинної діяльності, було реалізовано чуже майно ОСОБА_19 та ОСОБА_5 , які являються близькими родичами, тим самим штучно створено добросовісного набувача.

Відповідно до висновку оціночно-земельної експертизи №925/23-23 від 27.09.2023, ймовірна ринкова вартість вказаної земельної ділянки, станом на 13.03.2017, становить на загальну суму 582 300 гривень.

Відповіддю ПП «Профікон» встановлено, що дане підприємство не здійснювало розроблення та виготовлення технічної документації із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Проведеним тимчасовим доступом до документів в кримінальному провадженні, будь-якої документації в тім числі заяв, щодо звернення до міської ради та Держгеокадастру, з метою отримання земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_6 , та реєстрації землі в ДЗК, технічної документації із землеустрою - не має, оскільки вона відсутня.

Відповідно до проведеної судово-почеркознавчої експертизи, підпис від імені ОСОБА_6 в заяві про надання архівного Витягу, виконаний не ОСОБА_6

19.10.2023 вищевказана земельна ділянка визнана речовим доказом, так як була об`єктом вчинення злочину.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи факт вчинення тяжкого злочину, прокурор вважає за доцільне застосувати арешт до нерухомого майна, а саме земельної ділянки за кадастровим номером :03:000:1482, площею 0,09 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - котра на праві приватної власності належать ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , з метою недопущення його подальшого відчуження, в незаконний спосіб.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю та пояснив, що розслідується кримінальне провадження №№0000225 від 20.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.ч.2, 5 ст.27, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.367 КК України. В даному кримінальному провадженні встановлено, що по вказаній земельній ділянці було підроблено рішення Уманської міської ради. Однак, першочерговий власник не знав навіть про існування земельної ділянки, яка їй була незаконно виділена. Кінцевий добросовісний власник земельної ділянки зараз є ОСОБА_5 . Дана земельна ділянка є речовим доказом, так як була об`єктом кримінального посягання, враховуючи наведене, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони відчуження. На даний час в Уманському міськрайонному суді розглядається позов прокуратури про витребування з чужого незаконного володіння речового доказу. Просить задовольнити клопотання та заборонити подальше відчуження земельної ділянки.

Адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання. Додав, що із промови прокурора не почув жодної ознаки ст.98 КПК України. В Уманському міськрайонному суді дійсно є позов про витребування майна із чужого володіння. На території земельної ділянки побудований будинок Мельник, яка в подальшому подарувала ОСОБА_5 . Остання, є добросовісним набувачем. Позов у суді розглядається із 2021 року. З даного часу пройшов тривалий час, протягом якого ОСОБА_5 жодних дій про відчуження не вчиняла. Заходів забезпечення позовів не вживалися в цивільній справі. Дана земельна ділянка фігурує із 2017 року. Виділяються кримінальні провадження ще з того часу. Оцінка доказів не надана в кримінальному провадженні, тобто жодна кримінальна справа не завершена.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУ Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 20.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.ч.2, 5 ст.27, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.367 КК України.

Досудове розслідування здійснюється за фактом що того, група невстановлених осіб, залучила до спільної злочинної діяльності службових осіб міськрайонного управління Держгеокадастру по м. Умань та Уманському районі ГУ Держгеокадастру Черкаської області , які зловживаючи своїм повноваженнями, з корисливих мотивів та в інтересах третіх осіб, не маючи ніяких правових підстав та законних повноважень, без відповідних рішень Уманської міської ради на надання дозволу на розробку та виготовлення технічної документації із землеустрою, використовуючи завідомо недостовірні архівні Витяги із рішень виконавчого комітету Уманської міської ради №368 від 10.08.2000, №452 від 28.09.2000, які були видані та оформленні на підставних осіб, здійснили через кадастрових реєстраторів міськрайонного управління Держгеокадастру в Державному земельному кадастрі, державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та через державного реєстратора здійснили державну реєстрацію права в ДРРП на нерухоме майно за ОСОБА_6 , чим здійснили вибуття нерухомого майна, яке перебувало в комунальній власності Уманської міської ради, спричинивши державі особливо тяжких наслідків.

Встановлено, що із власності територіальної громади м. Умань у приватну ОСОБА_6 , вибула земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:1482, площею 0,09 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі завідомо недостовірних документів, такими діями спричинено особливо тяжкі наслідки громаді м. Умань.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, невстановлені особи, бажаючи довести свої злочинні дії до кінця та отримати грошові кошти від реалізації чужого майна, достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка вибула у незаконний спосіб із власності територіальної громади м. Умань, усвідомлюючи ступінь суспільно небезпечних наслідків, та можливість викриття їх злочинної схеми, та що може існувати ймовірність їх арешту, та витребування з чужого незаконного володіння, 03.04.2017 між ОСОБА_6 та ОСОБА_18 укладено договір дарування вказаної землі №959.

14.06.2017 між ОСОБА_18 та ОСОБА_19 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки №2-1058. 14.07.2020 між ОСОБА_19 та ОСОБА_5 укладено договір дарування вказаної землі за №1179.

Таким чином, із залученням певного кола осіб, невстановленими особами за сприяння ОСОБА_6 у вчиненні злочинної діяльності, було реалізовано чуже майно ОСОБА_19 та ОСОБА_5 , які являються близькими родичами, тим самим штучно створено добросовісного набувача.

Відповідно до висновку оціночно-земельної експертизи №925/23-23 від 27.09.2023, ймовірна ринкова вартість вказаної земельної ділянки, станом на 13.03.2017, становить на загальну суму 582 300 гривень.

Відповіддю ПП «Профікон» встановлено, що дане підприємство не здійснювало розроблення та виготовлення технічної документації із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

19.10.2023 земельна ділянка за кадастровим номером :03:000:1482, площею 0,09 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000225 від 20.06.2024.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання його зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Також слід зазначити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, приходжу до переконання про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вищезазначене майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики його перетворення, шляхом розділення чи об`єднання, відчуження іншим особам, що в подальшому ускладнить встановлення істини у кримінальному провадженні та проведенню необхідних слідчих (процесуальних) дій.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, з огляду їх недоведеність в судовому засіданні володільцем майна. При цьому слідчим суддею враховано, що органом досудового розслідування обрано найлегший та найприйнятніший вид накладення арешту, як заборона лише відчуження та розпорядження вказаними земельними ділянками.

Керуючись ст.ст.7, 110, 131, 132, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на нерухоме майно (земельна ділянка), подане в рамках кримінального провадження №0000225 від 20.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.ч.2, 5 ст.27, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст.367 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером: :03:000:1482, площею 0,09 га, за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , з метою збереження речового доказу.

Арешт накласти шляхом встановлення заборонити відчуження та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала суду не пізніше наступного дня з дня оголошення надсилається особі, яка не була присутня в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 24.06.2024.