Справа № 758/6308/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року

Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 24 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 24 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, вилучене в ході обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманого за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, у порядку ст. 208 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 24.05.2024 приблизно о 14:50 год. на станції метро «Вокзальна» було виявлено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якого в ході затримання та особистого обшуку було виявлено та вилучено: 17 згортків з кристалоподібною речовиною, 4 згортка з кристалоподібною речовиною, 9 згортків із речовиною та мобільний телефон «Redmi» ІМЕІ НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету №WAR0120310. 24.05.2024 слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві вилучений мобільний телефон «Redmi» ІМЕІ НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що вилучені в ході обшуку особи предмети мають суттєве значення для даного провадження, є об`єктом вчинення кримінального правопорушення. Вилучене майно є речовим доказом та може містити в собі інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. А тому є необхідність у накладенні арешту на майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав за можливе розгляд клопотання проводити без повідомлення власника майна.

Дослідивши клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як встановлено слідчим суддею, Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному 24 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

24 травня 2024 року слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, з дотриманням правил ст. ст. 223, 236 КПК України, проведено обшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Redmi» ІМЕІ НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету №WAR0120310.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що таке майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вказане вище майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчою, у відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 24 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Redmi» ІМЕІ НОМЕР_1 , в чохлі чорного кольору який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучений 24 травня 2024 року в ході обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затриманого за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, у порядку ст. 208 КПК України.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6