Справа № 185/3690/24
Провадження № 1-кс/185/441/24
У Х В А Л А

10 квітня 2024 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню технічну освіту, не працюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 10 квітня 2024 року, погодженим прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 08 квітня 2024 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин проходив по вул. Індюкова, м. Павлоград, де побачив потерпілу ОСОБА_8 , яка тримала в руці свій мобільний телефон марки «ZTE», модель «BLADE A7».

У цей час у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме мобільний телефон марки «ZTE», модель «BLADE A7», який належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, 08 квітня 2024 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи свою фізичну перевагу над ОСОБА_8 , підійшов до останньої та почав наносити їй удари руками по обличчю, внаслідок чого потерпіла втратила рівновагу та впала, тобто застосовував відносно потерпілої насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров`я.

Після чого, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, у той же день та час, ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_8 до вчинення можливого опору подавлена, попередньо застосувавши насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою особистої наживи відкрито викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме мобільний телефон марки «ZTE», модель «BLADE A7».

Після чого, ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 , матеріального збитку на суму 4000 гривень.

Умисні протиправні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стан.

09 квітня 2024 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0000544 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

09 квітня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, враховуючи що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, перебуваючи під загрозою застосування до нього суворого покарання, у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки ОСОБА_6 відомі їх дані, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий і на шлях виправлення не став.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні провину підозру визнав, однак просив застосувати до нього запобіжних захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає що ризики вказані стороною обвинувачення є необґрунтованими та недоведеними. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Слідчим доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування, оскільки даний факт за № 0000544 від 09 квітня 2024 року зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Встановлено, що ОСОБА_6 було затримано 09 квітня 2024 року о 00:51 год. працівниками поліції, тому згідно ст. 209 КПК України момент затримання вважається о 00:51 год. 09 квітня 2024 року.

09 квітня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

10 квітня 2024 року підозрюваним було отримано копію клопотання з доданими матеріалами про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих по даному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Так статтею 178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, раніше неодноразово судимий, останній раз 26 грудня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто більш суворим покаранням згідно вироку від 14 листопада 2018 року, до 6 років позбавлення волі, звільнений 09.05.2023 року за відбуттям строку покарання. Маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість знову вчинив корисливий тяжкий злочин.

Суд вважає цілком доведеним існування як ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілу та свідка по даному кримінальному провадженню так і ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, не застосовує можливість внесення застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню технічну освіту, не працюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 00.51 год. 09 квітня 2024 року до 00 год. 51 хв. 07 червня 2024 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1