Справа № 446/693/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому підготовчому засіданні в залі суду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.03.2024 за №0000029 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,

встановив:

У провадженні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2024 за №0000029 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

29.03.2024 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням у якому просив закрити дане кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

В обґрунтування такого клопотання посилався на те, що з моменту вчинення даного кримінального правопорушення минуло майже 9 років, а тому строки, які передбачені у ст. 49 КК України сплили.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав таке клопотання захисника з наведених у ньому мотивів.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти такого клопотання вважаючи його підставним та обґрунтованим.

Заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні такого клопотання з огляду на наступні мотиви.

Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12, особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК умов і підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно даних обвинувального акту, в квітні 2015 року ОСОБА_4 перебуваючи на автобусній станції м. Кам`янка-Бузька, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , в якому зазначено реквізити « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 20.05.08 ДАІ МВС УВС Нововолинськ», яке видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , з обслуговування м. Нововолинськ, на ім`я ОСОБА_8 . Тоді, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним важливим особистим документом, шляхом його привласнення. Реалізуючи свої наміри, достовірно знаючи, що вищевказаний важливий особистий документ йому не належить, підняв посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 та зберігав його з метою подальшого використання.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 357 КК України, тобто як незаконне заволодіння будь-яким способом іншими важливими особистим документом.

Разом з тим, як зазначено у обвинувальному акті 08.03.2024 приблизно о 10:40 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Man» моделі «L200» та рухаючись по трасі М-06 сполученням Київ-Чоп 503 км. + 200м. в с. Великосілки, Львівського району Львівської області, був зупинений інспектором поліції. Після зупинки вказаного транспортного засобу, на виконання законної вимоги працівника поліції щодо пред`явлення документа, який посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_4 пред`явив працівнику поліції посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , з наявними на ньому реквізитами « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ДАІ МВС УВС Нововолинськ», в підтвердження наявного в нього права керування транспортним засобом, яким ОСОБА_4 незаконно заволодів раніше та намагався видати дане посвідчення водія за своє.

Такі дії ОСОБА_4 не знайшли своєї окремої кримінально-правової кваліфікації органом досудового розслідування, зокрема за ч. 4 ст. 358 КК України, хоча як відповів на запитання суду прокурор ОСОБА_3 , досудовим розслідуванням встановлено, що таке посвідчення водія має ознаки підробки.

Також судом встановлено і не заперечується учасниками справи, що обвинувачений ОСОБА_4 вироком Буського районного суду Львівської області від 29.11.2023 засуджений за ч. 3 ст. 246 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, а на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік. Такий іспитовий строк не сплив як на момент зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_4 , так і на даний час.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Оскільки за правилами Глави 27 КПК України, підготовче засідання не дає суду можливості встановити фактичні обставини справи та перевірити їх доказами, а з обставин викладених у обвинувальному акті та вказаних сторонами в підготовчому засіданні вбачається можливе вчинення даного кримінального правопорушення під час перебування обвинуваченого на іспитовому строку, то закриття даного кримінального провадження у підготовчому засіданні було б не обґрунтованим та передчасним.

За таких умов, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 369, 371, 372 КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29.03.2024.

Суддя ОСОБА_1