1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/455/24 1-кс/335/793/2024
28 лютого 2024 року м. Запоріжжя
Старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася з клопотанням, погодженим прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку 14.02.2024 року за місцем проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Xiomi Redmi 8Note pro» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 .
Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що вилучені предмети є речовими доказами, в розумінні ст. 98 КПК України, та як вони є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.
Крім того, 14.02.2024 слідчим винесено постанову про визначення вилучених під час обшуку 14.02.2024 речовими доказами, так як вони є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.
На даний час існує сукупність підстав вважати, що зазначені вище речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом його вчинення, оскільки є предметом протиправних дій, тому з метою збереження речових доказів зазначені речі підлягають арешту.
Учасники провадження в судове засідання не з`явились, що не є перешкодою для розгляду клопотання по суті.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось на підставі ч.4 ст. 107 КПК України.
Розглянувши матеріали клопотання та його доводи, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, з огляду на таке.
З метою виявлення та вилучення речей і документів, для підтвердження протиправних дій вищевказаних осіб, 14.02.2024 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 було проведено обшук за місцем проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено речі і документи, перелік яких наведений у клопотанні.
14.02.2024 слідчим винесено постанову про визначення вилучених під час обшуку 14.02.2024 речовими доказами, оскільки вони є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, вилучені під час проведення обшуку предмети, є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
На переконання слідчого судді, встановлені під час розгляду клопотання обставини очевидно вказують на те, що вилучені під час проведення обшуку, предмети не є явно такими, що не мають відношення до розслідуваних діянь, і тому на поточній стадії досудового розслідування можуть вважатись речовими доказами, оскільки можуть мати на собі сліди, які будуть мати доказове значення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.
Вилучені предмети входили до переліку об`єктів, дозвіл на вилучення яких був наданий слідчий суддею, можуть бути в подальшому об`єктом слідчих дій, в тому числі експертних досліджень, а тому вони мають бути залишені на зберіганні органом досудового розслідування.
З цих мотивів доводи представника володільця майна слідчий суддя відхиляє як недостатньо обґрунтовані.
Крім того, слідчий суддя зауважує, що вимкнення мобільного телефону безпосередньо під час обшуку, при якому слідчим суддею надано дозвіл на його вилучення, має ознаки свідомого створення перешкод органу досудового розслідування, а тому його вилучення та накладення арешту є цілком виправданим і таким, що не суперечить вимогам КПК України.
Водночас, власники майна не позбавлені можливості звернутись в подальшому з клопотанням про зміну або скасування арешту, накладеного на їх майно цією ухвалою.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити повністю.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 14.02.2024 року за місцем проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Xiomi Redmi 8Note pro» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 .
Майно, на яке цією ухвалою накладений арешт, залишити на зберіганні у СУ ГУНП в Запорізькій області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1