ЄУ № 712/5671/24
Провадження №1-кс/712/2452/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_6 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 по розгляду клопотання слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001540 від 03.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 377 , ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до заяви судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 від 04.05.2024 йому в порядку автоматичного розподілу справ було розподілено клопотання (справа № 712/5671/24, провадження 1-кс/712/2451/24) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001540 від 03.05.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 377 , ч. 2 ст. 345 КК України. Під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_6 заявив відвід головуючому по справі ОСОБА_7 , посилаючись на те, що суддя працював під час президентства ОСОБА_8 , тому в нього виникають сумніви у його неупередженості. Враховуючи викладене виникла необхідність у передачі відводу на розгляд іншому судді, визначеному в порядку ст. 35 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні на задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_7 наполягав, просив її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти відводу слідчого судді заперечували, оскільки заява ОСОБА_6 про відвід є безпідставною та не обґрунтованою.

Дослідивши підстави заявленого відводу, заслухавши позицію сторін, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Положеннями ст. 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Заявляючи відвід слідчому судді ОСОБА_7 підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що у нього виникають сумніви в неупередженості слідчого судді, оскільки він працював під час президентства ОСОБА_8 .

Однак підозрюваний жодних доказів на підтвердження можливого прояву упередженості судді ОСОБА_7 не навів і не надав. Його доводи фактично побудовані на твердженні, що суддя здійснював правосуддя під час перебування ОСОБА_8 на посаді Президента України, що не може бути підставами для наявності упередженості суду та для відводу судді.

Під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріалами не встановлено наявність особистої заінтересованості судді, його упередженого ставлення або не об`єктивності під час розгляду справи.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012, у справі № 5-15п12).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_7 , що унеможливлювало б постановлення ним об`єктивного судового рішення при розгляді клопотання слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених КПК України підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.75, 80-82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 по розгляду клопотання слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001540 від 03.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 377 , ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвала є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1