Справа № 645/4142/24
Провадження № 1-кс/645/1049/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000982 від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

17 липня 2024 року до суду надійшло прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000982 від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а саме: мобільний Xiomi Redmi 6А, біло-золотого кольору, IMEI 1- НОМЕР_1 IMEI 2- НОМЕР_2 . Прокурор просив у разі накладення арешту вказаний предмет передати на відповідальне зберігання до потерпілого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що до ЧЧ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа, знаходячись у Харківській міській багатопрофільній лікарні №18, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила крадіжку мобільного телефону Xiomi Redmi 6, що належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила матеріальну шкоду. ( ІТС ІНП 9086 від 09.07.2024).

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст.214 КПК України, внесено слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 до ЄРДР 09.07.2024 за №0000982 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом заволодіння мобільного телефону.

12.07.2024 року було допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що перебував на лікуванні в лікарні АДРЕСА_2 , 08.07.2024. Ввечері 08.07.2024 до палати потерпілого ОСОБА_4 приходив чоловік на ім`я ОСОБА_6 , який теж проходив лікування в цій лікарні. Потерпілий ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували в палаті №208 та спілкувались, після чого ОСОБА_6 пішов до своєї палати. На ранок 09.07.2024 року ОСОБА_4 виявив відсутність свого мобільного телефону Xiomi Redmi 6А, біло-золотого кольору, IMEI 1-94709 IMEI 2- НОМЕР_2 на 16 ГБ. та попросив свідка ОСОБА_7 , який теж знаходився в палаті АДРЕСА_3 та бачив ОСОБА_6 , подзвонити на мобільний номер сім-карти, яка знаходилась в телефоні ОСОБА_8 , слухавку взяв чоловік, та повідомив, що ОСОБА_7 помилився номером.

Цього ж дня зустрівши ОСОБА_9 повідомив, що впізнав голос ОСОБА_6 , та попрохав повернути телефон, тож року ОСОБА_6 підтвердив, що телефон у нього, та повідомив, що невдовзі принесе його ОСОБА_4 . Через деякий період часу ОСОБА_6 після чого зник з лікарні №18 разом з мобільним телефоном ОСОБА_4

16.07.2024 року гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон Xiomi Redmi 6А, біло-золотого кольору, IMEI 1-94709 IMEI 2- НОМЕР_2 , який в наступному було оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На теперішній час вищевказане майно, відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном до вирішення питання про його арешт.

Таким чином, арешт добровільно виданого ОСОБА_10 мобільного телефону Xiomi Redmi 6А, біло-золотого кольору, IMEI 1-94709 IMEI 2- НОМЕР_2 , необхідний з метою забезпечення збереження речового доказу.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву, якою підтримав клопотання в повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглянути клопотання за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання клопотання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, матеріали справи за клопотанням про арешт майна, встановив наступне.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судом встановлено, що в провадженні ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000982 від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

16.07.2024 року гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон Xiomi Redmi 6А, біло-золотого кольору, IMEI 1-94709 IMEI 2- НОМЕР_2 , який в наступному було оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого надійшло до канцелярії суду 17.07.2024 року. Таким чином, строки звернення до суду з клопотанням про арешт майна, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчим не порушені.

Постановою слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 17.07.2024 року вказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000982 від 09.07.2024.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Таким чином, доведено, що вказані у клопотанні речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно якої у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.

В межах розгляду цього клопотання, слідчим суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час огляду.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч. 1 ст. 174 КПК).

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000982 від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, добровільно виданий гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме: мобільний Xiomi Redmi 6А, біло-золотого кольору, IMEI 1- НОМЕР_1 IMEI 2- НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати відповідно до порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Речовий доказ-мобільний Xiomi Redmi 6А, біло-золотого кольору, IMEI 1- НОМЕР_1 IMEI 2- НОМЕР_2 після проведення всіх необхідних слідчий дій передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 17.07.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1