Справа № 513/661/24
Провадження № 1-кп/513/122/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження №0000027 від 13 травня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зоря Саратського району Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 01 травня 2024 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , у ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та те, що її дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю потерпілій, нанесла два удари кулаком правої руки в обличчя останньої.

У результаті своїх умисних, неправомірних дій, ОСОБА_5 спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: саден лобової ділянки зліва (20; нижньої повіки правого ока (2); спинки носа справа (2); правої білякозелкової ділянки; правої щічної ділянки; верхньогубного жолобка справа; лівої щічної ділянки; лівої задньо-бічної поверхні нижньої третини шиї; верхньо-внутрішнього квадранта правої молочної залози. Вказані тілесні ушкодження як у сукупності, так і поодинці, не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6 днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, як заподіяння легкого тілесного ушкодження.

До початку розгляду справи по суті потерпіла ОСОБА_4 відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення і просила закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України, про що надала суду письмову заяву. Зазначила, що жодних претензій до останньої не має, вони примирились, а також, що наслідки закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою від обвинувачення їй зрозумілі.

Обвинувачена у судовому засіданні просила задовольнити заяву потерпілої.

Прокурор вважав, що відмова потерпілого від обвинувачення не суперечить вимогам КПК України та є підставою для закриття кримінального провадження у порядку п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України - кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, у тому числі, ч.1 ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Як і в кримінальному провадженні з публічною формою обвинувачення, у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення потерпілий має процесуальні права та обов`язки, передбачені ст. ст. 56, 57 КПК України.

Разом з тим, кримінальне провадження з приватною формою обвинувачення є винятком із засади публічності і визначається засадою диспозитивності, яка, відповідно до ст. 26 КПК України, означає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, на відміну від публічного обвинувачення, єдиною законною підставою для початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого, проти прав, свобод та законних інтересів якого вчинено кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 26 та ч. 4 ст. 22 КПК України, важливою відмінністю участі потерпілого у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення є те, що йому тут належить ще й право підтримувати обвинувачення або відмовитися від обвинувачення, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у разі якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, суд, у відповідності з ч. 6 ст. 284 КПК України постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до практики Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеної, зокрема у постанові від 18.12.2018 р. у справі № 595/1962/14-к, при закритті кримінального провадження на підставі відмови потерпілого від обвинувачення суд фактично визнає відсутність самого обвинувачення щодо певної особи, а тому не потрібно встановлювати ні сам факт вчинення злочину, ні винуватість чи невинуватість особи. За таких умов немає необхідності в дослідженні того, чи було дотримано інші процесуальні вимоги закону під час провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, дане провадження у формі приватного обвинувачення розпочато за заявою потерпілої ОСОБА_4 щодо обвинуваченої ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_4 відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України слід закрити, у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення.

Наслідки закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, обвинуваченій та потерпілій роз`яснені.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.

Керуючись статями 284, 314, 477, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_4 від пред`явленого обвинувачення щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 13 травня 2024 року щодо ОСОБА_5 у пред`явленого їй обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України - закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Саратський районний суд Одеської області і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1