Справа № 559/2122/24
Провадження № 1-кс/559/445/2024
УХВАЛА

про арешт майна

"19" червня 2024 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі слідчої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника користувача майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000364 від 16.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримує. Обґрунтовує тим, що 15.06.2024 приблизно о 09 годині 42 хвилини водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки "NISSAN" модель "QASHQAI", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по пішохідній зоні, що поблизу аптеки "БАМ", по АДРЕСА_1 , не врахував дорожньої обстановки та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ,1947 р.н., яка рухалася попереду в попутному напрямку. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження, а водій ОСОБА_5 на вказаному автомобілі залишив місце ДТП. Під час огляду місця події 15.06.2024 автомобіль вилучено, він є речовим доказом про, що 16.06.2024 винесена відповідна постанова. З транспортним засобом необхідно провести експертизи - транспортно-трасологічну та ін., щоб досягти мети кримінального провадження, тому той факт, що вже потерпілій відшкодовано збитки, не може бути підставою не накладати арешт. Є необхідність у встановленні заборони власнику та користувачам автомобіля будь-яким чином розпоряджатися та використовувати даний автомобіль з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із цим автомобілем (ремонт, переобладнання, вивіз за межі території України), що можуть призвести до втрати чи пошкодження транспортного засобу та знищення слідів вчинення кримінального правопорушення. Просить накласти арешт для збереження речового доказу до прийняття рішення в кримінальному провадженні.

Представник користувача майна в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання повністю. Обґрунтовує тим, що власниця майна та її чоловік, який користується ним, є особами з інвалідністю ІІІ та ІІ групи та користуються цим автомобілем, щоб їздити в лікарню. Крім того, ОСОБА_5 повністю визнає вину, він рухався дуже повільно і не відчув удару та думав, що його обманюють. Але є відео, у потерпілої перелом і він зрозумів, що спочатку неправильно оцінив обстановку та кається. Пропонував потерпілій яку потрібно допомогу, але вона відмовляється. Однак, вона отримала в рахунок відшкодування збитків 100 доларів США та 5000 грн., про що написала розписку і претензій не має. ОСОБА_5 за першою ж вимогою слідчого , експерта надасть автомобіль, на якому немає видимих пошкоджень, для проведення всіх експертиз. Але просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора, бо транспортний засіб потрібен для потреб сім`ї двох осіб з інвалідністю.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали, роблю висновок, що клопотання необхідно задовольнити частково.

Встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесенні до ЄРДР №0000364 від «15» червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Згідно даних, зібраних на цей час органом досудового розслідування (показання потерпілої, показання свідка, протокол огляду місця події і вилучення транспортного засобу та ін.), то подія ДТП відбулась зранку 15.06.2024 приблизно о 09:42 год. в місці, облаштованому відеокамерами у пішохідній зоні, при цьому після контакту водій вийшов і поспілкувався з потерпілою, а потім просто поїхав з місця події. В поліцію про наявні тілесні ушкодження повідомлено працівником ШМД. Поліцейські розшукували автомобіль і знайшли його після обіду, за кермом був ОСОБА_5 - він дозволу на проведення огляду не надав і його виконано невідкладно - розпочато о 15.41 год. і проведено огляд місця події, на що в подальшому отримано дозвіл слідчого судді відповідною ухвалою від 17.06.2024. Одразу після огляду автомобіль марки "NISSAN" модель "QASHQAI", реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено на штрафмайданчик та визнано речовим доказом. Встановлено належність автомобіля ОСОБА_7 , яким користується її чоловік ОСОБА_5 . Вони справді є подружжям і у перша є особою з інвалідністю ІІІ групи, а другий - ІІ групи. На час розгляду цього клопотання судом поведінка ОСОБА_5 змінилась і він відшкодував потерпілій 500 доларів США та 5000 грн. згідно розписки.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України. При цьому, згідно ч.3, 10 ст.170 КПК України для збереження речового доказу арешт накладається на майно будь-якої особи, якщо воно відповідає критеріям ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом, як у цьому випадку - знаряддя.

Майно, арешт на яке просить накласти прокурор, має суттєве значення в кримінальному провадженні як речовий доказ, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Потрібно зафіксувати слідову інформацію, технічний стан транспортного засобу й визначити механізму ДТП, а це можливо лише шляхом проведення необхідних слідчих дій, експертиз. транспортний засіб вилучено одразу в день події в найкоротший строк і весь цей час перебуває на штрафному майданчику без можливості ним користуватись. А повернення автомобіля власнику, користувачу без арешту майна і для використання призведе до того, що стан транспортного засобу від моменту повернення і до дати експертизи не буде незмінним, а отже неможливо буде досягти мети кримінального провадження. Тому повернення його можливе лише після проведення всіх необхідних судових експертиз. Для збереження речового доказу, необхідно арештувати майно, заборонивши його відчужувати, розпоряджатись і користуватись ним.

Однак, прокурор просить накласти арешт до кінця кримінального провадження. Але враховуючи потребу слідства зафіксувати первісний стан транспортного засобу після ДТП і для цього зберегти незмінним речовий доказ, враховуючи, що питання відшкодування збитків потерпілій уже вирішено, а власник і користувач майна є особами з інвалідністю, які звикли до використання автомобіля в побуті, то накладати арешт на майно до кінця кримінального провадження підстав немає. Застосовую найменш обтяжливий права власника та користувача спосіб і накладаю арешт із забороною користуватись транспортним засобом лише до отримання висновків експертиз, що дозволяє досягти балансу між загальним інтересом в досягненні мети кримінального провадження згідно ст. 2 КПК України і правами власника та користувача. Таке втручання в права власника та користувача є спів розмірним меті кримінального провадження.

Крім того, роз`яснюю власнику, користувачу майна, що згідно ч.1 ст. 174 КПК України за їх чи представника клопотанням арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.131-132, 170-173, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити частково: накласти арешт на автомобіль марки "NISSAN" модель "QASHQAI", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_1 та на праві користування належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , що знаходиться на території спеціального майданчика, що за адресою: АДРЕСА_2 , встановивши заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним автомобілем, до отримання висновків експертиз.

В решті в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали складено 19.06.2024.

Слідча суддя ОСОБА_1