Справа № 132/1619/21
Ухвала

Іменем України

22.02.2024 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка Вінницької області подання начальника відділу № 25 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 02.08.2021 року за ч. 4 ст. 407 КК України, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн., у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку, -

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області надійшло подання начальника відділу № 25 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 02.08.2021 року за ч. 4 ст. 407 КК України, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн., у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку.

Подання мотивоване тим, що вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 02.08.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн. Вирок набрав законної сили та був отриманий Старобільським РВ (зараз відділ № 25 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях) 11.10.2021 року.

11.10.2021 року на підставі ч.3 ст. 26 КВК України відділ пробації звернувся з поданням до Старобільського районного суду Луганської області щодо розстрочки виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

18.11.2021 року Старобільським районним судом Луганської області в задоволенні подання було відмовлено.

17.05.2023 року на підставі ч.3 ст. 26 КВК України відділ пробації звернувся з поданням до Калинівського районного суду Вінницької області щодо розстрочки виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

01.11.2023 року Калинівським районним судом Вінницької області в задоволенні подання було відмовлено.

Після початку активних бойових дій 24.02.2022 року доступу до Старобільського відділу пробації немає, засуджений був позбавлений можливості з`явитись до підрозділу з об`єктивних причин. Також, відсутня можливість перевірити останнього за місцем його проживання.

Відповідно до даних УІАП від 28.11.2023 року стосовно ОСОБА_5 після 24.02.2022 року кримінальні провадження на території підконтрольній Українській владі, відсутні. В квітні та травні 2023 року ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності на території автовокзалу м. Дніпро.

Згідно відповіді нацсоцслужби України ОСОБА_5 не зареєстрований у єдиній базі як тимчасово переміщена особа.

ОСОБА_5 був звільнений з в/ч НОМЕР_1 та службу в ній не проходить.

Згідно з інформації податкової служби України інформація щодо джерел виплачених доходів за період з 4 квартала 2021 року по 4 квартал 2023 року - в Державному реєстрі особа з зазначеними даними відсутня.

Місце перебування засудженого ОСОБА_5 невідоме.

14.11.2023 року відділом пробації відповідно до ч.1 ст.389 КК України до ГУНП в Луганській області було спрямоване подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5

09.01.2024 року з ГУНП в Луганській області надійшла інформація про розгляд подання стосовно ОСОБА_5 - в задоволенні подання відмовлено.

Станом на 09.01.2024 року відділ пробації не отримував від засудженого жодного документа про сплату штрафу.

З часу вступу вироку в законну силу, а саме з 01.09.2021 року минуло більше 2 років.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання органу пробації.

Начальник відділу № 25 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 згідно поданої на адресу суду заяви подання підтримала, просить розглянути подання без її участі.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 02.08.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн.

Зазначений вирок суду набрав законної сили 01.09.2021 року.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Наявність лише факту несплати засудженим штрафу не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 02.08.2021 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що подання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальника відділу № 25 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 02.08.2021 року за ч. 4 ст. 407 КК України, у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн., у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1