ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1543/24 Справа № 206/651/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання: за ч.3 ст.357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік; за ч.1 ст.358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 , покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирішено питання щодо речових доказів та розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 , в середині червня місяця 2023 року, (в ході досудового розслідування встановити більш точну дату та час кримінального правопорушення не виявилось за можливе), перебуваючи в « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ж/м «Придніпровськ» у м. Дніпро, знайшов під лавкою, паспорт громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 виданий Заводським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 14 листопада 2012 року, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним паспортом.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння знайденого паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 виданий Заводським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 14 листопада 2012 року, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , розуміючи, що вказаний паспорт йому не належить та він не має законних підстав володіти та розпоряджатися ним, не вживаючи заходів щодо повернення його законному власнику, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, поклав вказаний паспорт, до кишені штанів, одягнутих на ньому, тим самим незаконно заволодів паспортом громадянина із серійним номером НОМЕР_1 виданий Заводським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 14 листопада 2012 року, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у ОСОБА_7 , в середині червня місяця 2023 року, (в ході досудового розслідування встановити більш точну дату та час кримінального правопорушення не виявилось за можливе), перебуваючи в « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ж/м «Придніпровськ» у м. Дніпро, виник злочинний умисел, спрямований на підроблення офіційного документу, а саме паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 виданий Заводським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 14 листопада 2012 року, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким ОСОБА_7 незаконно заволодів.

В подальшому, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу, а саме паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 виданий Заводським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 14 листопада 2012 року, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для подальшого його особистого використання у незаконний спосіб, в середині червня місяця 2023 року, (в ході досудового розслідування встановити більш точну дату та час кримінального правопорушення не виявилось за можливе), знаходячись за місцем свого мешкання, а саме у буд. АДРЕСА_1 , вніс до паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 виданий Заводським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 14 листопада 2012 року, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 недостовірні відомості, шляхом вклеювання двох фотокарток із власним зображенням на першій та третій сторінках вищевказаного паспорту та виправлення цифри розряду десятків дати року народження з «9» на «7» на першій та другій сторінках паспорта, таким чином підробив офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такі документи відповідно наказу МВС України № 320 від 13.04.2012 «Про затвердження порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», а саме Державною міграційною службою України, з метою його особистого використання.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , 20.01.2024 року приблизно об 22 годині 00 хвилин, знаходився біля буд. АДРЕСА_2 , де був помічений працівниками Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Дніпропетровській області, так як останній перебував у громадському місці в п`яному вигляді. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 178 КУпАП, останньому було запропоновано надати документ, що посвідчує його особу, відповідно до ст.32 Закону України «Про Національну поліцію».

В цей час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу, а саме паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 виданий Заводським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 14 листопада 2012 року, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_7 діючи умисно, достовірно знаючи про те, що не є особою на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та те, що паспорт громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 виданий Заводським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 14 листопада 2012 року, на ім`я ОСОБА_8 , є підробленим, з метою уникнення адміністративної відповідальності за появу у громадському місці в п`яному вигляді, на вимогу працівників Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Дніпропетровській області, пред`явити документ, що посвідчує його особу, останній пред`явив завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 виданий Заводським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 14 листопада 2012 року, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим використав завідомо підроблений документ.

Згідно з висновком експертизи №СЕ-19/104-24/3060-ДД від 24.01.2024, бланк паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , виготовлений поліграфічним способом із використанням форм плоского офсетного друку та містить спеціальні елементи захисту. До первинного змісту паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , внесені зміни, шляхом заміни фотокарток на його першій та третій сторінках: первинні фотокартки видалені, після чого на їх місце заклеєні інші; цифри розряду десятків дати року народження у рукописних записах «1976» на 1-й та 2-й сторінка паспорта частково видалені способом по штрихової підчистки, після чого домальовані штрихи, що відповідають цифрам «7». Первинні цифри розряду десятків дати року народження читалися як «9», (дати року народження на сторінках читалися як « НОМЕР_2 »).

Бланк паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічним бланкам паспортів громадянина України, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України в частині призначеного покарання за ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України змінити та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В інший частині вирок суду прокурор просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, судом не було враховано положення ст. 69-1 КК України та призначено обвинуваченому покарання за ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, яке перевищує дві третини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого вказаними санкціями статтей.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку суду в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 не встановлено.

Водночас, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, на думку колегії суддів, є слушними.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито, крім випадків, коди провадження може бути закрито лише за згодою підозрюваного, обвинуваченого, який проти цього заперечував.

Згідно з вимогами п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання не повинно перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК. Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування або усунення заподіяної шкоди), а також при визнанні підсудним своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. Водночас добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.

В свою чергу, санкція ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі строком до двох років.

Як вбачається із встановлених судом першої інстанції обставин кримінального провадження, ОСОБА_7 має обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують його покарання, а саме - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом першої інстанції в ході судового провадження не встановлено.

Вчиненими кримінальними правопорушеннями ОСОБА_7 нікому збитків не завдав та матеріальної або моральної шкоди не заподіяв.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, із врахуванням вище проаналізованих положень ст. 69-1, ст. 66 КК України, максимальне покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України в даному кримінальному провадженні не може перевищувати 1 року 4 місяців обмеження волі.

Проте, суд першої інстанції, всупереч зазначеним вимогам законодавства, призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців та за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 роки, що перевищує дві третини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, та що призвело до неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а відтак відповідно до ст. ст. 409, 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Тож, з огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідним вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 357, ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, буде остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, із покладенням на ОСОБА_7 обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік,

- за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці,

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4