справа № 619/3753/24
провадження № 1-кс/619/725/24
УХВАЛА

іменем України

27 червня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028 від 05 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028 від 05 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що працівники одного з державних підприємств з метою отримання прибутку здійснюють розкрадання майнових цінностей державного підприємства в умовах воєнного стану.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17 червня 2024 року у справі № 619/3753/23 надано дозвіл учасникам слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку житлового будинку з підсобними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, вказаних в ухвалі суду, 19 червня 2024 року старший слідчий СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 , на підставі зазначеної вище ухвали суду, провів обшук житлового будинку з підсобними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого вилучено, упаковано та опечатано з пояснювальними написами учасників обшуку наступні предмети:

1) мобільний телефон «Самсунг А-03» чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , у чохлі типу "книжка" чорного кольору;

2) банківська картка "Ощадбанк" "World debit" № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ;

3) банківська картка "Ощадбанк" "національна картка" № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 ;

4) банківська картка "Ощадбанк" "національна картка" № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 ;

5) ємність металева синього кольору, об`ємом 200 літрів із залишками рідини, що має характерний запах дизпалива;

6) ємність пластикова синього кольору, об`ємом 200 літрів із залишками рідини, що має характерний запах дизпалива;

7) шість каністр пластикових (1 синього кольору та 5 білого кольору), ємністю 20 л кожна, які доповна заповнені рідиною червоного кольору, що має характерний запах дизельного палива;

8) насос для перекачки рідини чорного кольору, до якого під`єднані шланги чорного кольору, на корпусі насосу заводська наліпка з написом "Diesel pump DYB -50";

9) акумулятор "Varta Silver Dynamic" E 44;

10) насос електричний "Standard ST-007" у корпусі червоного та чорного кольорів;

11) грошові кошти у сумі одинадцять тисяч гривень купюрами номіналом по п`ятсот гривень (шість купюр) та двісті гривень (сорок купюр).

20 червня 2024 року постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області вилучені речі були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

21 червня 2024 року прокурором у кримінальному провадженні до слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області було подано клопотання про арешт вищевказаного майна.

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України, з клопотанням про арешт майна щодо третьої особи звертається прокурор.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовільнити з підстав, зазначених у ньому, та просив судовий розгляд провести у його відсутність.

Особа, за місцем проживання якої вилучене майно - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином. На адресу суду від ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд клопотання без її участі, просить повернути грошові кошти та мобільний телефон, зазначаючи при цьому, що вилучені грошові кошти у розмірі 11 000 грн - це її збереження, які вона отримувала щомісячно з пенсії, так як є пенсіонеркою за віком. Вилучений мобільний телефон є її особистим майном, яким користується тільки вона. До заяви додані документи на мобільний телефон. В заяві також зазначає, що телефон їй потрібен для виклику лікарів, оскільки вона проживає сама і страждає хронічними захворюваннями. Просила повернути її особисте майно, а саме: грошові кошти у сумі 11000.00 грн та мобільний телефон «Самсунг А-03» чорного кольору.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні майно було вилучено під час обшуку 19.06.2024, а клопотання про накладення арешту на майно було скеровано до суду 21.06.2024 через поштовий сервіс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тобто у строк, визначений п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України - протягом 48 годин після тимчасового вилучення майна під час обшуку, яке надійшло до Дергачівського районного суду Харківської області 25 червня 2024 року, (вхідний номер 17509/24-Вх).

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Із ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 05 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування органом досудового розслідування встановлено, що співробітники структурного підрозділу бурових установок філії Бурового Управління «УКРБУРГАЗ» АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» здійснюють розкрадання паливно мастильних матеріалів, в умовах воєнного стану.

З матеріалів проведення НСРД встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснюють привласнення паливно-мастильних матеріалів за попередньою змовою між собою.

Згідно протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 24.05.2024, ОСОБА_9 здійснив збут незаконно привласнених паливно-мастильних матеріалів, а саме: 500 л. дизелю, з території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає мати ОСОБА_10 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення незаконного майна, предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 19.06.2024 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківської області, на підставі ухвали слідчого суді Дергачівського районного суду Харківської області від 17.06.2024, проведено обшук житлового будинку з підсобними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з наданих матеріалів, 19 червня 2024 року, під час проведення, в період часу з 15 год 10 хв до 19 год 06 хв, санкціонованого обшуку житлового будинку з підсобними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 , окрім іншого, було вилучено:

1 ) мобільний телефон «Самсунг А-03» чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , у чохлі типу "книжка" чорного кольору;

2) банківську картку "Ощадбанк" "World debit" № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ;

3) банківську картку "Ощадбанк" "національна картка" № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 ;

4) банківська картку "Ощадбанк" "національна картка" № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 ;

5) ємність металеву синього кольору, об`ємом 200 літрів із залишками рідини, що має характерний запах дизпалива;

6) ємність пластикова синього кольору, об`ємом 200 літрів із залишками рідини, що має характерний запах дизпалива;

7) шість каністр пластикових (1 синього кольору та 5 білого кольору) ємністю 20 л кожна, які доповна заповнені рідиною червоного кольору, що має характерний запах дизельного палива;

8) насос для перекачки рідини чорного кольору, до якого під`єднані шланги чорного кольору, на корпусі насосу заводська наліпка з написом "Diesel pump DYB -50";

9) акумулятор "Varta Silver Dynamic" E 44;

10) насос електричний "Standard ST-007" у корпусі червоного та чорного кольорів;

11) грошові кошти у сумі одинадцять тисяч гривень купюрами номіналом по п`ятсот гривень (шість купюр) та двісті гривень (сорок купюр).

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській областівід 20 червня 2024 року, зазначене майно, що було вилучене під час обшуку, визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, майно вилучене під часобшуку вважається тимчасово вилученим майном.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 4 ст. 191 КК України, а саме: привласнення, розтратапаливно мастильних матеріалів, з використанням транспортного засобу марки «КРАЗ» моделі «63221», державний номерний знак НОМЕР_7 , який зареєстрований за ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», або заволодіння ними шляхом зловживання службовим становищем, вчиненев умовах воєнного стану співробітниками структурного підрозділу бурових установок філії Бурового Управління «УКРБУРГАЗ» АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», тобто вилучені предмети, можуть мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням.

Вказані речі - ємність металеву синього кольору, об`ємом 200 літрів із залишками рідини, що має характерний запах дизпалива, ємність пластикова синього кольору, об`ємом 200 літрів із залишками рідини, що має характерний запах дизпалива, шість каністр пластикових (1 синього кольору та 5 білого кольору) ємністю 20 л кожна, які доповна заповнені рідиною червоного кольору, що має характерний запах дизельного палива, насос для перекачки рідини чорного кольору, до якого під`єднані шланги чорного кольору, на корпусі насосу заводська наліпка з написом "Diesel pump DYB -50", акумулятор "Varta Silver Dynamic" E 44, насос електричний "Standard ST-007" у корпусі червоного та чорного кольорів, на які просить накласти арешт прокурор, відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав і підозр вважати, що дані матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могли зберегли на собі сліди його вчинення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, окрім інших, ці предмети 20 червня 2024 року постановою слідчого, було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження, а також, з метою забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке 19.06.2024 під час проведення, в період часу з 15 год 10 хв до 19 год 06 хв, санкціонованого обшуку житлового будинку з підсобними та господарськими спорудами, який належить ОСОБА_8 , було вилучено, а саме:- на ємність металеву синього кольору, об`ємом 200 літрів із залишками рідини, що має характерний запах дизпалива; - ємність пластикову синього кольору, об`ємом 200 літрів із залишками рідини, що має характерний запах дизпалива; - шість каністр пластикових (1 синього кольору та 5 білого кольору), ємністю 20 л кожна, які доповна заповнені рідиною червоного кольору, що має характерний запах дизельного палива; - насос для перекачки рідини чорного кольору, до якого під`єднані шланги чорного кольору, на корпусі насосу заводська наліпка з написом "Diesel pump DYB -50"; - акумулятор "Varta Silver Dynamic" E 44; - насос електричний "Standard ST-007" у корпусі червоного та чорного кольорів, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді, оскільки вилучені дані предмети, можуть мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням, а дійсні джерела походження дизельного палива є предметом доказування, згідно ст. 91 КПК Уккраїни, виходячі з обраної кваліфікації;

- на мобільний телефон «Самсунг А-03» чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , у чохлі типу "книжка" чорного кольору. При цьому слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування (на час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна) інформація, яка міститься на вилученому телефоні, може мати значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, однак не була скопійовані у необхідному обсязі, що обумовило б можливість повернення самого матеріального носія інформації власнику. В свою чергу, доступ до такої інформації, зокрема видаленої, прихованої та її подальша належна процесуальна фіксація можлива за результатами проведення експертного дослідження. Враховуючи наведені факти, а також те, що інформація на вилученому телефоні, має доказове значення та потребує спеціального дослідження, а сам мобільний телефон, є речовим доказом у кримінальному провадженні, необхідно забезпечити умови його належного дослідження та подальшого збереження.

Разом з тим, з метою не порушення законних прав власника майна, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, слідчий суддя вважає необхідним визначити стороні обвинувачення строк один місяць, протягом якого надати стороні обвинувачення строк для здійснення огляду мобільного телефону, зняття виявленої інформації на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаному носії, для залучення до матеріалів кримінального провадження № 0000028 від 05 жовтня 2023 року, після спливу зазначеного терміну - зобов`язати прокурора передати на відповідальне зберігання вказаний телефон особі, у якої він був вилучений відповідно, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню подане прокурором клопотання в частині накладення арешту на вилученні 19 червня 2024 року у ОСОБА_11 , в ході проведення вищевказаного обшуку, її особистих банківских карток, банківської картики на імя ОСОБА_12 та грошових коштів у сумі одинадцять тисяч гривень, які 20 червня 2024 року постановою слідчого були визнані речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Так, прокурор аргументує своє клопотання про накладення арешту на зазначені банківскі картки та грошові кошти в сумі 11 000 грн 00 коп. саме необхідністю збереження вказаних речових доказів. Однак, незважаючи на наявність означеної постанови слідчого від 20.06.2024 про визнання речовими доказами, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення в своєму клопотанні не доведено наявності достатніх підстав вважати, що банківської картки, грошові кошти, які належать ОСОБА_8 , на даний час містять ознаки речових доказів саме у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України, а саме: привласнення, розтратапаливно мастильних матеріалів, з використанням транспортного засобу марки «КРАЗ» моделі «63221», державний номерний знак НОМЕР_7 , який зареєстрований за ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», або заволодіння ними шляхом зловживання службовим становищем, вчиненев умовах воєнного стану співробітниками структурного підрозділу бурових установок філії Бурового Управління «УКРБУРГАЗ» АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ».

Із наданих ОСОБА_8 до клопотання документів вбачається, що вона є пенсіонером за віком, тобто не працює на даний момент і це підтверджено копією посвідчення № НОМЕР_8 , отримує пенсію за віком у розмірі 4 118 грн 00 коп., вилучені грошові кошти у розмірі 11 000 грн 00 коп. - це її збереження, грошові кошти були вилучені за місцем мешкання ОСОБА_8 , слідчим та прокурором не доведено, що ці грошові кошти мають відношення до вказаного кримінального правопорушення, а тому, в цій частині клопотання прокурора про арешт одинадцяти тисяч гривень слід відмовити, повернувши їх власниці ОСОБА_8 .

Слідчий суддя також приходить до висновку, що і банківські платіжні картки, які вилучені при обшуку, пов`язані лише з рахунками, що належать держателям карток, проте власником таких карток є банк-емітент, що випустив картку, в нашому випадку "Ощадбанк". Так, цей платіжний засіб є особливим видом банківських розрахункових документів і призначений для оплати покупок товарів чи послуг, оплати інших зобов`язань та отримання готівки з банківських рахунків. При цьому, слідчим суддею враховується, що вилучення банківської платіжної картки може позбавити особу, яка цією карткою користувалась, права отримувати та використовувати, зокрема, й легальні доходи.

Слідчий суддя вважає, що докази привласнення, розтратамайна, або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, та факти проведення певних банківських операцій, можливо отримати без накладення арешту на вищеозначені платіжні банківські картки. Інформацію про рух коштів по відповідних рахунках, що належать держателю банківської платіжної картки, орган досудового розслідування може отримати з дотриманням вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», шляхом здійснення тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні зазначених юридичних осіб.

А тому, накладення арешту на вказані банківські картки не є виправданим та буде надмірним втручанням в права та інтереси осіб, які ціми картками користувались. Отже, на даному етапі досудового розслідування, в частині накладення арешту на банківські платіжні картки відсутні підстави вважати, що в даному випадку може бути досягнута мета арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, а також може бути виконане завдання арешту.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на банківську картку "Ощадбанк" "World debit" № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , банківську картку "Ощадбанк" "національна картка" № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку "Ощадбанк" "національна картка" № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 , грошових коштів у сумі одинадцять тисяч гривень є безпідставним та немотивованим, у зв`язку з чим, в його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000028 від 05 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК Українина тимчасово вилучене майно 19 червня 2024 року в ході обшуку житлового будинку з підсобними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме:

- на ємність металеву синього кольору, об`ємом 200 літрів із залишками рідини, що має характерний запах дизпалива;

- ємність пластикову синього кольору, об`ємом 200 літрів із залишками рідини, що має характерний запах дизпалива;

- шість каністр пластикових (1 синього кольору та 5 білого кольору), ємністю 20 л кожна, які доповна заповнені рідиною червоного кольору, що має характерний запах дизельного палива;

- насос для перекачки рідини чорного кольору, до якого під`єднані шланги чорного кольору, на корпусі насосу заводська наліпка з написом "Diesel pump DYB -50";

- акумулятор "Varta Silver Dynamic" E 44;

- насос електричний "Standard ST-007" у корпусі червоного та чорного кольорів, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді;

- на мобільний телефон «Самсунг А-03» чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , у чохлі типу "книжка" чорного кольору, строком на 1 (один) місяць, протягом якого надати стороні обвинувачення строк для здійснення його огляду, зняття виявленої інформації спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться в даному телефоні для залучення до матеріалів кримінального провадження № 0000028 від 05 жовтня 2023 року, після спливу зазначеного терміну - зобов`язати прокурора передати на відповідальне зберігання мобільний телефон «Самсунг А-03» особам, у яких воно було вилучено відповідно, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 : - банківську картку "Ощадбанк" "World debit" № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ; - банківську картку "Ощадбанк" "національна картка" № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 ; - банківська картку "Ощадбанк" "національна картка" № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 ; - грошові кошти у сумі одинадцять тисяч гривень купюрами номіналом по п`ятсот гривень (шість купюр) та двісті гривень (сорок купюр).

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити слідчому, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали по визначенню місця зберігання арештованого майна покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, контроль за виконанням на прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1