Провадження № 1-кп/734/101/24 Справа № 734/5647/23
В И Р О К

іменем України

07 березня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000486 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яхники Лохвицького району Полтавської області, українця, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23 листопада 2022 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України засудженого до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 23 вересня 2023 року, в період часу з 13 до 14 години, точного часу не встановлено, знаходячись у раніше знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи намір незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , заволодів велосипедом марки «Puch» моделі «City 315», який перебував у спільній власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , попрохавши останнього передати йому вищевказаний велосипед під приводом необхідності з?їздити до магазину. Проте ОСОБА_5 заздалегідь розумів, що повертати велосипед він не має наміру. ОСОБА_6 , будучи впевненим у щирих намірах ОСОБА_5 та довіряючи йому, передав останньому велосипед марки «Puch» модель «City 315» вартістю 1250 грн. 00 коп.

Після цього ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину та розпорядився велосипедом, яким заволодів, на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю, надав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому.

ОСОБА_5 дав показання, що 23 24 вересня 2023 року приблизно з 12 до 14 години зайшов до свого приятеля ОСОБА_8 та попросив велосипед, сказавши йому, що з`їздить до магазину. В той же час, він розумів, що велосипед бере для того, щоб закласти, що і зробив. Велосипед він залишив у чоловіка на ім`я ОСОБА_9 в якості застави за те, що ОСОБА_9 його надав в борг 2000,00 гривень. Після цього він поїхав до своєї дівчини.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Виправлення, як мета покарання, це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових кримінальних правопорушень. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, з метою забезпечення ефективного виховного впливу на нього, його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, вважаючи саме такий вид покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом також враховується висновок досудової доповіді Чернігівського районного сектору № 4 Філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства як високий.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного судом покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2022 року.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта складають 955,98 грн, які слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період до набрання вироком законної сили, взявши його під варту у залі суду, оскільки в судові засідання обвинувачений ОСОБА_5 не з`являвся і до нього застосовувалися заходи процесуального примусу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 174, 349, 368, 373-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2022 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на період до набрання вироком законної сили, взявши його під варту у залі суду.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 відраховувати з часу його затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, які складають 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 98 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2023 року на велосипед марки «Puch» модель «City 315», сріблясто - синього кольору, з дитячим кріслом чорного кольору - скасувати.

Речовий доказ:

велосипед марки «Puch» модель «City 315», сріблясто - синього кольору, з дитячим кріслом чорного кольору, повернути ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_11