МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1633/21
Провадження № 1-кп/945/227/24
ВИРОК

Іменем України

29 квітня 2024 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №0000160, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 29.11.2017 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України, ч.4 ст.70 КК України до 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з конфіскацією усього майна, яке є його власністю, крім житла, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ;

- 13.09.2022 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.162 КК України до 1 року 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України;

- 21.02.2023 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі;

- 11.07.2023 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16.08.2023 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі;

- 26.09.2023 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі;

- 25.03.2024 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 11 місяців позбавлення волі;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення ОСОБА_4 визнаного судом доведеним.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий злочин , а саме таємне викрадення чужого майна, скоєне повторно, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Так, 31.07.2021 року о 10:00 годині ОСОБА_4 перебував за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_2 , який належить його матері ОСОБА_4 , де у нього виник умисел на незаконне збагачення шляхом заволодіння матеріальними цінностями, а саме, цифровим телевізійним приймачем марки «ergo», та електричною м`ясорубкою марки «Schtaiger» модель SHG-732 800 W, що належать його матері ОСОБА_4 , з метою його подальшого обернення на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, ОСОБА_4 , скористався тим, що його матері немає вдома, таємно викрав майно, а саме: цифровий телевізійний приймач марки «ergo», вартістю 248 гривень 67 копійок; електричну м`ясорубку марки «Schtaiger» модель SHG-732 800 W, вартістю 537 гривень 50 копійок.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 786 гривень 17 копійок.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Позиція потерпілого ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_4 надала заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без її участі. Одночасно зазначила, що матеріальні збитки їй відшкодовані; цивільний позов не заявляла. Проти затвердження між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості не заперечує.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У кримінальному провадженні №0000160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за згодою потерпілої ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , 29.04.2024 року укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. При цьому, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25.03.2024 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст.ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та прокурору.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи в порядку ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав свою вину, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника, цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п.п.2,3,4 ч.4 ст.474 КПК України, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутності обставин, які обтяжуть покарання, а також особи ОСОБА_4 , який за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/115-21/10470-ТВ від 05.08.2021 року) у розмірі 1372 гривень 96 копійок та на проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/115-21/10814-ТВ від 05.08.2021 року) у розмірі 1201 гривень 34 копійки. Вказані витрати документально підтверджені та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речовими доказами у даному кримінальному провадженні є цифровий телевізійний приймач марки "ergo" та електрична м`ясорубка марки "Schtaiger" модель SHG-732 800 W. Вищезазначені речові докази передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 . Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення цього кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 визначити покарання шляхом частково складання призначених покарань, за цим вироком та за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2024 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня затримання - 26 жовтня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/115-21/10470-ТВ від 05.08.2021 року) у розмірі 1372 гривень 96 копійок та на проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/115-21/10814-ТВ від 05.08.2021 року) у розмірі 1201 гривень 34 копійки, а всього 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн 30 коп.

Речові докази: цифровий телевізійний приймач марки "ergo" та електрична м`ясорубка марки "Schtaiger" модель SHG-732 800 W, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 - вважати поверненими останній.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

29.04.2024