Справа № 522/4492/24
Провадження по справі №1-кс/522/2840/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

17 травня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нова Покровка, Ізмаїльського району Одеської області, молдованина за національністю, громадянин України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000472 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000472 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 04.11.1991 № 1777-XII «Про державний кордон України» (далі Закон № 1777-XII) де зазначено, що Державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно ст. 3 Закону № 1777-XII державний кордон України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, встановлюється:

1) на суші - по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах;

2) на морі - по зовнішній межі територіального моря України;

3) на судноплавних річках по середині головного фарватеру або тальвегу річки; на несудноплавних річках (ручаях) по їх середині або по середині головного рукава річки; на озерах та інших водоймах - по прямій лінії, що з`єднує виходи державного кордону України до берегів озера або іншої водойми. Державний кордон України, що проходить по річці (ручаю), озеру чи іншій водоймі, не переміщується як при зміні обрису їх берегів або рівня води, так і при відхиленні русла річки (ручаю) в той чи інший бік;

4) на водосховищах гідровузлів та інших штучних водоймах відповідно до лінії державного кордону України, яка проходила на місцевості до їх заповнення;

5) на залізничних і автодорожніх мостах, греблях та інших спорудах, що проходять через прикордонні ділянки судноплавних і несудноплавних річок (ручаїв), - по середині цих споруд або по їх технологічній осі, незалежно

від проходження державного кордону України на воді».

Відповідно до ст. 9 Закону № 1777-XII, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських

і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Також, у відповідності до ст. 11 вказаного Закону № 1777-XII,

зазначено, що особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно,

що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю. Контроль організується і здійснюється у встановленому актами законодавства України порядку.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України від 05.11.2009 № 1710-VI «Про прикордонний контроль» (далі Закон № 1710-VI), прикордонний контроль державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1710-VI, прикордонний контроль і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів здійснюються: 1) у пунктах пропуску через державний кордон; 2) поза пунктами пропуску у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті; 3) на території суміжних держав у порядку, передбаченому статтею 26 цього Закону.

Перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються у пунктах пропуску через державний кордон протягом часу роботи такого пункту. Час роботи пункту пропуску через державний кордон, який не працює цілодобово, зазначається на інформаційному стенді перед в`їздом до нього.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022

№ 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Термін дії воєнного стану в подальшому неодноразово продовжено, останній раз відповідно до Указу Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону, у період воєнного стану, передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена органом досудового розслідування особа, на ім`я Трофим, в березні 2024 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, розуміючи, що на території України введено воєнний стан та наявна заборона виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, заздалегідь вступивши в злочинну змову з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Румунія поза межами офіційних пунктів пропуску громадян України та, діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, стали на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що в березні 2024 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я Трофим, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які діяли за попередньою змовою між собою, керуючись єдиним злочинним умислом спрямованим на власне незаконне збагачення та незаконне збагачення осіб, які перебували з ним у змові, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробила єдиний стійкий злочинний план, згідно якого здійснювала ряд дій спрямованих на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Отже, у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я Трофим, діючи відповідно до розробленого плану, вступила у злочину змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , яким він повідомив про свої злочинні плани щодо незаконного перетинання особами державного кордону України за грошові кошти та наявної реальної можливості організувати таке переправлення.

Так, в середині лютого 2024 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_8 , із застосуванням соціальної мережі «FaceBook» почав листування зі ОСОБА_9 щодо можливості його переправлення через державний кордон.

В ході вказаних листувань в соціальної мережі «FaceBook» невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 , повідомила ОСОБА_9 про те, що має зв`язки та може організувати і здійснити його незаконний перетин державного кордону України, а також інших осіб для чого повідомив про необхідність приїзду в АДРЕСА_2 та домовилися про організацію незаконного переправлення через державний кордон.

Однак, з метою роз`яснення вказаного плану та оголошення вартості такого переправлення, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на своє особисте збагачення, шляхом вчинення дій щодо незаконного переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України, повідомили останнім, що за грошову винагороду в сумі 1500 доларів США з кожного, організують незаконне переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України на територію Республіки Румунії, після їх приїзду в м. Кілія Одеської області та наголосили на тому, що по приїзду в м. Кілія або інший населений пункт які поблизу їм необхідно знайти та орендувати житло та зв`язатися з ними.

В подальшому, 20.03.2024 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приїхали в село Новоселівка Ізмаїльського району Одеської області, де орендували будинок, згідно вказівок невстановленої особи на ім`я ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , використовуючи кросплатформову систему миттєвого обміну дзвінками «Viber» зателефонував вказаній невстановленій особі на ім`я ОСОБА_8 , та повідомив про їх приїзд та оренду житла і необхідність отримання подальших вказівок..

Далі, 20.03.2024 невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 , з метою доведення свого умислу до кінця, в ході телефонних розмов, демонструвала свою обізнаність щодо різних способів незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод щодо незаконного перетину кордону через свої міцні зв`язки, надавали поради та вказівки щодо дій ОСОБА_12 та ОСОБА_9 в момент самого перетинання кордону, повідомив про необхідність придбання надувного човна з веслами який буде використовуватися як знаряддя злочину та надав їм координати невстановленої особи у якої можливо придбати надувний човен за 150 доларів США.

Далі, 21.03.2024 ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , виконуючи вказівки невстановленої особи на ім`я ОСОБА_8 , у невстановленої особи жіночої статі в АДРЕСА_1 придбали за 150 доларів США надувний човен із веслами, після чого отримали вказівки надити човен на воді та 22.03.2024 спробувати їм керувати по воді на річці ОСОБА_13 .

Після того як ОСОБА_12 та ОСОБА_9 спробували виходити на воду на вказаному надувному човні, 22.03.2024 ОСОБА_12 використовуючи кросплатформову систему миттєвого обміну дзвінками «Viber» зателефонував невстановленій особі на ім`я ОСОБА_8 , та повідомив про їх готовність переправлення через державний Кордон.

Далі, 23.03.2024 невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію вказаного спільного умислу з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , використовуючи кросплатформову систему миттєвого обміну дзвінками «Viber» зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила про те, що громадянин ОСОБА_4 24.03.2024 приблизно о 05 годині, використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 » приїде їх забере з вказаного домоволодіння, де вони тимчасово проживали та наддасть подальші вказівки, яким саме чином та де саме вони будуть перетинати державний кордон поза межами пунктів пропуску, однак грошові кошти в сумі 1500 доларів США за кожного, необхідно буде передати іншій особі, яка також 24.03.2024 приїде до них.

Далі, 24.03.2024 приблизно о 05 годині, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, продовжуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 , використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 », діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , що використовував транспортний засіб марки ВАЗ 21114 чорного кольору з р/н НОМЕР_2 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_8 , приїхали до домоволодіння в АДРЕСА_1 , де тимчасово проживали ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ..

Далі, ОСОБА_4 повідомив про необхідність надання йому грошових коштів в сумі 150 доларів США за їх перевезення до місця незаконного перетину державного кордону України та надання їм подальших вказівок щодо їх переправлення через державний кордон, а решту грошових коштів в сумі 1500 доларів США необхідно передати ОСОБА_7 .

Далі, 24.03.2023 приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 », загрузив вказаний вище надувний човен з веслами в багажний відсік та разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_9 направився до населеного пункту Кислиця Ізмаїльського району Одеській області, а ОСОБА_7 надавши поради та інструкції щодо місця та способу переправки ОСОБА_12 та ОСОБА_9 через державний кордон залишився на місці біля вказаного домоволодіння із товаришем ОСОБА_12 . ОСОБА_14 чекати моменту отримання грошових коштів, згідно раніше отриманих інструкцій він невстановленої особи на ім`я ОСОБА_8 .

Далі, 24.03.2024 приблизно о 06:30 годин, ОСОБА_4 використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 », довіз ОСОБА_12 та ОСОБА_9 до рукава Кислицький біля села Кислиця Ізмаїльського району, де витягнув з багажного відсіку вказаного ТЗ надувний човен, допоміг ОСОБА_12 та ОСОБА_9 дотягнути його до берега, використовуючи насос, надув човен, показав яким саме чином та куди їм необхідно плити через рукав/канал в напрямку річки «Дунай» з метою подальшого переправлення до республіки Румунія, за що отримав від ОСОБА_12 та ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 150 доларів.

В подальшому, ОСОБА_12 зателефонував товаришу ОСОБА_14 , який залишився в АДРЕСА_1 та повідомив про їх місце знаходження, про виконання невстановленою особою на імя Трофим та ОСОБА_4 і ОСОБА_7 вказаних умов щодо їх переправлення через державний кордон України та можливість передачі ОСОБА_7 обумовлених вище грошових коштів в сумі 3000 доларів США що і зробив ОСОБА_14 .

Таким чином, невстановлена особа на імя Трофим діючи спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виконали усі дії, щодо переправлення ОСОБА_12 та ОСОБА_9 через державний кордон.

В подальшому, ОСОБА_4 знаходячись біля вказаного рукава Кислицький неподалік с. Кислиця був затриманий оперативними співробітниками ГОРВ 17 прикордонного загону ім. Олександра Жуковського, а противоправну діяльність припинено, а ОСОБА_7 був затриманий оперативними співробітниками ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_2 біля власного автомобіля ВАЗ 21114 чорного кольору з р/н НОМЕР_2 приїхав ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , де його протиправна діяльність була припинена.

24.03.2023 року, ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

25.03.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Закінчити розслідування у двомісячний строк немає можливості, у зв`язку з необхідністю розсекречування матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, необхідністю повідомлення про зміну підозри в порядку ст. 279 КПК України.

Також, необхідно провести огляд предметів, а саме мобільних телефонів підозрюваних, які вилучені під час обшуків, необхідно провести огляд мобільних телефонів свідків по вказаному кримінальному провадженні, що використовувалися для зв`язку з підозрюваними по вказаному кримінальному провадженню.

Окрім того, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі дії та оперативно-розшукові заходи, необхідність в яких може виникнути у ході досудового слідства.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих та процесуальних дій будуть мати значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень за обставинами кримінального провадження. Крім того, дотримання положень ст.ст. 290-291 КПК України є обов`язковим і наддасть суду право для допущення відомостей, що містяться у них, як доказів.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження відносно підозрюваної ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого щодо продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки підстав для продовження найбільш суворого запобіжного заходу немає.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

24.03.2023 року, ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

25.03.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Інкримінована підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання належними та допустимими доказами, зокрема: протоколами обшуку від 24.03.2024; поясненнями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_9 . ОСОБА_12 ; протоколами огляду місця події від 24.03.2024

Слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси 26.03.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.05.2024 включно.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, здійснення незаконного впливу на свідків в рамках вказаного кримінального провадження, вчинення нового злочину.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання прокурора ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу. Однак, суд в цьому випадку не може погодитися з прокурором, що наявність цих ризиків є безумовною підставою для ізоляції підозрюваного і взяття його під варту.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м?якого (особисте зобов?язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Суд відмовляє у застосуванні чи продовженні строку дії запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчичй суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Обставинами, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу, є: об`єктивні причини, це складність кримінального провадження, в тому числі; тривалість процедури легалізації матеріалів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, велика кількість осіб, якім можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, тривалість та складність призначених судових експертиз та завантаженість експертів.

Необхідно враховувати резонансність вказаної справи, зухвалість вчиненного злочину, внаслідок якого підривається авторитет и суверенітет України.

А тому, суд доходить висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід враховувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину;

-тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_16 у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому саме на такий термін слідчий суддя може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні та забезпеченні проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального правопорушення необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати легалізовані матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій у повному обсязі; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів.

В ході здійснення досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій направлених на встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Закінчити розслідування у двомісячний строк немає можливості, у зв`язку з необхідністю розсекречування матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, необхідністю повідомлення про зміну підозри в порядку ст. 279 КПК України.

Також, необхідно провести огляд предметів, а саме мобільних телефонів підозрюваних, які вилучені під час обшуків, необхідно провести огляд мобільних телефонів свідків по вказаному кримінальному провадженні, що використовувалися для зв`язку з підозрюваними по вказаному кримінальному провадженню.

Окрім того, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі дії та оперативно-розшукові заходи, необхідність в яких може виникнути у ході досудового слідства.

8Постановою керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси від 16.05.2024 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 25.06.2024.

Щодо визначення застави.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, а також практики ЄСПЛ, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною особою покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрювану особу від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

При визначені розміру застави необхідно врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

При визначенні розміру застави суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , сімейний стан та майновий стан, інші характеризуючі матеріали надані захисниками підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, яке віднесено до категорії тяжких.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваної особи, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки підозрюваного в суд достатнім стримуючим фактором для підозрюваного, щоб не здійснити втечу.

Слідчий суддя, дослідивши усі надані стороною обвинувачення та стороною захисту документи, вважає за доцільне визначити заставу у сумі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка не буде явно непомірною для ОСОБА_4 .

Однак, в той же час, не можуть залишатися поза увагою обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого серед інших підозрюється ОСОБА_4 його роль та сам факт вчинення такого злочину в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя підкреслює, що вказані дії можуть свідчити про виключний цинізм, що полягає у нехтуванні покладених Конституцією України на громадянина обов`язків, покладених на них під час війни, в найбільш чутливий для країни час, з метою власного збагачення.

У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про доцільність визначити ОСОБА_4 як альтернативу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі, що перевищує зазначені ст.182 КПК України межі.

Згідно ЗУ «Про Державний Бюджет 2024 року» 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, а тому саме з цього розрахунку буде визначена сума застави.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 потрібно продовжити на строк до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування, з визначенням розміру застави у розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 484 480 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 186, 193-199, 205, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 25.06.2024 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 484 480 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/2840/24.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком до 25.06.2024 включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, з обставин скоєння кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 17.05.2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 17.05.2024 року о 16:10 годині в залі суду № 131.

Слідчий суддя ОСОБА_17

17.05.2024