ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/25/24 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: продовження запобіжного заходу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 лютого 2022 року, якою відносно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 03 квітня 2022 року.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження №0001329 від 22.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.02.2022 року, задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 03.04.2022 року. У задоволенні клопотання захисника про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий відмовлено.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до її підзахисного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, апелянт вказує на відсутність та недоведеність ризиків, зазначених в клопотанні прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Захисник заявила клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі. Обвинувачений та прокурор були повідомлені про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги у визначений КПК України процесуальний спосіб. Після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, обвинувачений та прокурор особисто її не оскаржували, клопотань про бажання приймати участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не подавали.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не завершений, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання прокурора та приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, обвинувачуються у вчиненні декількох епізодів інкримінованого йому кримінального правопорушення, злочинів, який відноситься до тяжких злочинів, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, вчиненого повторно, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, оскільки в матеріалах провадженні відсутні відомості про це, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку, є особою неодруженою, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

З огляду на викладене твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання її під вартою, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Розгляд клопотання прокурора відбувся з дотриманням норм КПК України. Істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати безумовною підставою для його скасування, при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Зважаючи на викладене є неспроможними доводи сторони захисту, щодо розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 відбувся з істотним порушенням норм КПК України.

Що стосується питання доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає про те, що вирішення питання про доведеність вини обвинуваченого вирішується судом при ухваленні відповідного судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Інші обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі були відомі суду першої інстанції на час розгляду клопотання та цілком враховані при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 лютого 2022 року, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 03 квітня 2022 року - без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11