Справа № 444/554/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/157/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 14.12.2023 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалено скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 03.11.2018 року на автомобіль марки Мерседес Бенц Спрінтер, 315 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду в сумі 366 208, 19 гривень внаслідок знищення автомобіля марки Мерседес, н.з. НОМЕР_1 , та витрати за зберігання на штрафмайданчику належного йому автомобіля марки Мерседес, н.з. НОМЕР_1 , в сумі 3000,00 гривень.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь ОСОБА_9 завдану матеріальну шкоду в сумі 17 720, 39 гривень та моральну шкоду в сумі 25000, 00 гривень.

Цивільний позов цивільного позивача - потерпілого ОСОБА_9 до потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, він 31 грудня 2017 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 315 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та, рухаючись ним по автодорозі Львів - Рава-Руська у напрямку до м. Львова, біля АЗС «БРСМ», що знаходиться поблизу заїзду до м. Жовква Львівської області, порушив вимоги Р.1 п.п.1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «безпечна швидкість», «видимість у напрямку руху», «дорожні умови», «дорожня обстановка»); Р.2 п.2.3 б), д), Р.10 п.10.1; Р.12 п.п.12.1; 12.2; 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи вказаним автомобілем та, вибираючи при виконанні маневру повороту ліворуч таку траєкторію, яка повторювала б конфігурацію заокруглення і забезпечувала б рух автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 315 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без втрати поперечної стійкості, не урахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру втратив керованість автомобілем, що в подальшому призвело до виїзду на праве по ходу його руху узбіччя дороги та перекидання по узбіччю.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху, пасажири автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 315 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №66/2018 від 20.02.2018, отримав поєднану травму голови, тулуба, відкриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головно мозку легкого ступеню, перелом кісток основи з крововиливами в синуси, закритті переломи 2-х ребер та ключиці справа зі зміщенням уламків, множинні різані рани м`яких тканин голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, були небезпечними для життя в мить спричинення; ОСОБА_11 , згідно з висновком судово - медичної експертизи №62/2018 від 15.02.2018, отримала закритий уламковий перелом правої ключиці із зміщенням уламків, закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу у головний мозок, крововилив та забійні рани на обличчі, голові справа, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; ОСОБА_9 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №63/2018 від 16.02.2018, отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку легкого ступеня, закритий перелом лівої малогомілкової кістки, крововилив на обличчі, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №67/2018 від 19.02.2018, отримала закритий уламковий перелом лівої ключиці із зміщенням уламків, закриту черепно-мозкову травму зі струсом головного мозку, крововилив на обличчі зліва, забійну рану на голові зліва, забій грудної клітки зліва, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; ОСОБА_13 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №76/2018 від 22.02.2018, отримав закритий перелом правої ключиці зі зміщенням, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, 31 грудня 2017, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 315 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та, рухаючись ним по автодорозі Львів - Рава-Руська у напрямку до м. Львова, біля АЗС «БРСМ», що знаходиться поблизу заїзду до м. Жовква Львівської області, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечними для життя в мить спричинення, а ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений у апеляційній скарзі просить вирок суду змінити та пом`якшити його в частині призначення основного та додаткового покарання, а саме призначити основне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 2 (два) роки, із покладенням на нього відповідних обов`язків, без позбавлення права керування транспортними засобами. В решті оскаржуваний вирок просить залишити без змін.

В мотивах апеляційної скарги обвинувачений, не оспорюючи фактичні обставини справи, покликається на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі врахував дані про його особу, який вперше з необережності вчинив кримінальне правопорушення, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю вказаного кримінального правопорушення, просив вибачення у потерпілих, повністю відшкодував обумовлену з потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 моральну та матеріальну шкоду, завдану ДТП, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше порушень ПДР України ніколи не допускав, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, хворіє на захворювання опорно-рухового апарату, у зв`язку з чим був інвалідом ІІІ групи. Крім того, звертає увагу, що працює менеджером з продажу в ТзОВ «Торговий Дім КВОТА», а до його прямих службових обов`язків входить щоденне відвідування клієнтів Тернопільського регіону, щоденна доставка та отримання товару і посилок до/з відділення транспортних компаній, а також регулярні відрядження до інших міст України на службовому автомобілі.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не є інвалідом, вину визнав, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік, сімейний стан, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілим, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Крім того, суд першої інстанції призначив покарання з врахуванням позиції потерпілого ОСОБА_10 , який просив призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане із позбавленням волі, зазначивши, що в нього немає до обвинуваченого жодних претензій, позиції потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які при призначені покарання покладались на думку суду, а також позиції потерпілого ОСОБА_9 , який висловив думку про призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Даних про те, що обвинувачений хворіє на захворювання опорно-рухового апарату та на даний час є інвалідом ІІІ групи, у матеріалах справи немає.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про те, що він працює менеджером з продажу в ТзОВ «Торговий Дім КВОТА», оскільки у вказаній компанії він працює з 01 липня 2022 року, а події, зазначені у вироку, мали місце ще 31 грудня 2017 року.

Призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами відноситься до дискреційних повноважень судді, не суперечить вимогам кримінально-процесуального закону та є обґрунтованим в даному випадку.

Таким чином, з врахуванням вказаних обставин, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст.ст. 65, 75 КК України у межах встановлених у санкції статті, та є необхідним й достатнім для досягнення мети покарання щодо виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку Жовківського районного суду Львівської області від 14.12.2023 року немає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Жовківського районного суду Львівської області від 14.12.2023 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3