Справа № 183/4169/24
№ 1-кп/183/1469/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000118 від 13.04.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірова, Дніпропетровському району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.07.2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч,2 ст.289, ст.69, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяців, звільненого 04.08.2006 року у зв`язку з відбуттям покарання;

- 16.02.2007 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст. 75 КК України засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком 2 роки;

- 10.09.2007 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст.69, ч.1 ст.71 КК України засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. На підставі постанови Дзержинського міського суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області звільнений 04.06.2009 року умовно-достроково, невідбутий термін 8 місяців 22 дні;

- 17.06.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі постанови Самарського міського суду м. Дніпропетровськ 26.02.2013 року умовно-достроково, невідбутий термін 10 місяців 20 днів;

- 18.02.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Звільнений 02.12.2016 року у зв`язку з відбуттям покарання;

- 05.03.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2,ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ст.75 КК України, який скасовано та 26.07.2019 року ухвалено вирок Дніпровського апеляційного суду за ч.2,ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28.07.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим, призначеним вироком Дніпровського апеляційного суду від 26.07.2019 року до остаточного призначення покарання у вигляді позбавленням волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільнений 27.02.2023 року у зв`язку з відбуттям покарання;

- 20.02.2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 до 5 років позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в:

Наказом управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області №59 від 21.03.2024 заборонено любительське рибальство з плавзасобів під час руху риби на період її нересту у водоймах, підконтрольних управлінню на річках і в корінних водах з 05 квітня по 13 червня 2024 року.

Водночас, 12.04.2024 у невстановленому місці та час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на незаконне зайняття рибним промислом у період нересту риби, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст. 52-1 ЗУ «Про тваринний світ» та п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», в яких зазначено, що забороняється лов водних живих ресурсів з використанням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань, тобто не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом.

Цього ж дня, тобто 12.04.2024, приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, заздалегідь підготувавшись, на плавзасобі у виді автомобільної гумової надувної камери, перебуваючи на руслі АДРЕСА_3 поставив в річку заборонене знаряддя лову - 1 рибальську сітку, довжиною 5 метрів.

Після чого, ОСОБА_3 12.04.2024, приблизно о 12:00 годині, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, діючи умисно, у період нересту риби, розуміючи протиправний характер своїх дій, за допомогою плавзасобу у виді автомобільної гумової надувної камери та використовуючи заборонене знаряддя лову - 1 рибальську сітку, перебуваючи на руслі АДРЕСА_3 , здійснив незаконний вилов риби, а саме: «карась сріблястий» в кількості 48 екземплярів загальною вартістю 75 888 грн., в результаті чого, відповідно до висновку судової економічної експертизи №СЕ-19/104-24/17269-ЕК від 25.04.2024 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 за №1209 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», спричинив істотну шкоду рибним запасам України на суму 75 888 грн.

Зазначені дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Представник потерпілого Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області ОСОБА_5 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченим ОСОБА_3 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває.

Крім того, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Разом із тим, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

Окрім того, судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, має сім непогашених судимостей, на шлях виправлення не став, маючи невідбуте покарання за попереднім вироком до позбавлення волі, знову вчинив кримінальний проступок. Також, судом враховується, що заподіяна шкода потерпілому не відшкодована.

Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме: нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання за ч. 1 ст. 249 КК України повинно бути призначено виключно у виді обмеження волі, але на рівні мінімальної межі санкції зазначеної норми. Саме таке покарання на переконання суду буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі на певний строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_3 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 249 КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок після постановлення вироку Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 20.02.2024, але до повного відбуття покарання, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 20.02.2024.

Відповідно до ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, в тому числі, виходячи зі співвідношення того, що один день позбавлення волі відповідає двум дням обмеження волі.

Приймаючи до уваги, що за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2024 ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, відповідно остаточне покарання обвинуваченому слід призначити також з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якої перевести покарання у виді обмеження волі строком 1 рік в більш суворий вид покарання позбавлення волі, що відповідає 6 місяцям позбавлення волі.

Вирішуючи заявлений представником Державного агентства меліорації та рибного господарства України в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 75 888 гривень, суд дійшов такого висновку.

Позов обґрунтований тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого позивачу спричинена майнова шкода у зв`язку із незаконним виловом об`єктів живих водних біоресурсів (риби).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, враховуючи те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позов представника потерпілого обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.04.2024 за № 0000118, а саме: 48 екземплярів виду "Карась срібний", заборонене знаряддя рибальську сітку довжиною 5 метрів (діаметр вічка 25 мм, висота сітки 1 м), ніж кухонний та автомобільну надувну гумову камеру червоного кольору, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження вказаним майном, необхідно скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, у тому числі на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до предмета кримінального правопорушення та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, а так само передбаченого, зокрема ч. 1 ст. 249 КК України.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи, що водні живі біоресурси, а саме виловлена риба, є предметом кримінального правопорушення, а рибацька сітка, яка вилучена у ОСОБА_3 , є знаряддям незаконного промислу (знаряддям вчинення кримінального правопорушення), вказані речові докази підлягають спеціальній конфіскації.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, які складають 3 029 грн. 12 коп. (висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № СЕ-19/104-24/17269-ЕК від 25.04.2024).

Оскільки запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався, тому доля запобіжного заходу вироком не вирішувалась.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. ст. 128, 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 249 ККУкраїни та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2024 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_3 з дня його затримання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року на тимчасово вилучене майно, а саме: 48 екземплярів виду "Карась срібний", заборонене знаряддя рибальську сітку довжиною 5 метрів (діаметр вічка 25 мм, висота сітки 1 м), ніж кухонний та автомобільну надувну гумову камеру червоного кольору, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження вказаним майном скасувати.

Відповідно ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію до речових доказів:

-водні живі біоресурси: 48 одиниць риби «Карась сріблястий», які передані на зберігання відповідальній особі примусово безоплатно вилучити у власність держави;

- рибальську сітку довжиною 5 метрів (діаметр вічка 25 мм, висота сітки 1 м), ніж кухонний та автомобільну надувну гумову камеру червоного кольору, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області примусово безоплатно вилучити у власність держави.

Цивільний позов Державного агентства меліорації та рибного господарства України в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства майнову шкоду, заподіяну державі незаконним виловом водних біоресурсів, внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища у розмірі 75 888 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень.

Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок кримінального правопорушення сплатити на користь Новомосковської міської територіальної громади за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у Дн-кій обл/м.Нов-ськ/24062100, код отримувача ЄДРПОУ - 37988155, розрахунковий рахунок UА0004581, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації бюджету - 37988155, найменування коду класифікації доходів бюджету «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1