Справа № 308/2468/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, об`єднане кримінальне провадження № 308/2468/22 відомості про яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001583 від 18.11.2021 року, за №0000837 від 29.04.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатська область, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, ніде непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 23 грудня 2020 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з умовою, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину; 28.09.2022 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 4 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком на 3 роки,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, від 23.12.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення і перевиховання не став, а натомість, знову вчинив нове, умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 17 листопада 2021 року, приблизно о 15 год. 25 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, з прямим умислом на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистої наживи та збагачення, за рахунок викраденого майна шляхом вільного доступу, зайшли до неогородженого подвір`я біля будинку АДРЕСА_2 , звідки намагались вивезти за допомогою візка металеві двері, вартість яких згідно висновку експерта становить 1633,00 (одна тисяча шістсот тридцять три гривні 00 копійок) гривень. Заволодівши викраденим майном громадянин ОСОБА_4 та не встановлена особа покинули межі неогородженого подвір`я вищевказаного будинку, однак, свій умисел до кінця довести не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки, вказане діяння, було викрито потерпілим ОСОБА_8 , після чого, невстановлена особа втекла у невідомому напрямку.

Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2022 року за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки , на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин з наступних обставин.

Так, 28 квітня 2023 року приблизно о 22 год. 25 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно та в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто, діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто, діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи умисел, спрямований на викрадення майна, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто, діючи таємно, незаконно, безоплатно та поза волею власника, шляхом вільного доступу, проник до балкону квартири АДРЕСА_4 , розташованого на першому поверсі вищевказаного будинку, звідки таємно викрав рюкзак в якому знаходився перфоратор марки «Зеніт» моделі «ЗПВ-1300» вартістю 990,00 грн., шуруповерт марки «Deealt» моделі «DCD 771» чорно-жовтого кольору вартістю 925.00 грн., прилад для налаштування супутникової антени марки «Satlink» моделі «ws-6906» чорного кольору» вартістю 3129,00 грн., які належать потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріального збитку та взявши вказані речі, покинув місце вчинення злочину, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 5044,00 гривень.

Такими своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб та ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням до іншого приміщення.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, завдану шкоду потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 відшкодував.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого підзахисного.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 зазначив, що потерпілий жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, цивільного позову потерпілим не заявлено, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та призначити покарання згідно санкцї статті ч.4 ст.185 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом вчасно та належним чином. Однак, у матеріалах справи міститься письмова заява потерпілого ОСОБА_8 , в якій такий просить судовий розгляд провести без його участі.

Згідно ч. 1, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд , лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити подання доказів на обґрунтування обставин, на які посилається.

На виконання вказаних положень закону, суд створював усі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідив усі надані сторонами кримінального провадження докази та надав їм оцінку, неодноразово відкладав судові засідання та завершення судового розгляду для надання прокурором, обвинуваченим, його захисником доказів та виклику потерпілих.

Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2023 року, судові провадження з розгляду вказаних обвинувальних актів об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру судової справи (№ 308/2468/22). Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

Разом з тим, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому протиправних діяннях повністю доведена за обставин викладених в обвинувальних актах, що повістю узгоджується та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, винуватість ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах підтверджується: вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2020 року, справа № 308/12311/20, згідно з яким, ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та визначено судом покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Так, щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001583 від 18.11.2021 року, така підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого гр. ОСОБА_8 від 17.11.2021 року, який просив прийняти міри до двох невідомих осіб чоловічої статі, які приблизно о 15 год. 25 хв. 17.11.2021 року із неогородженої території будинку АДРЕСА_2 намагалися викрасти металеві двері, проте , свій умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

-Протоколом огляду місця події від 17.11.2021 року проведеного на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , в ході якого, були виявлені та вилучені викрадені металеві двері.

-Фотоілюстративною таблицею до протоколу огляду місця події від 17.11.2021 року.

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.02.2022 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_8 впізнав на фотознімку №3 особу, яка викрала у нього металеві двері. Згідно довідки слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , на фотокартці №3 зображений гр. ОСОБА_4 ;

-Протоколом огляду відеозапису з місця події біля будинку АДРЕСА_2 від 25.11.2021 року;

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 08.02.2022 року, згідно якого , останній вказав місце, звідки він з іншою особою викрав металеві двері.

Також у судовому засіданні були дослідженні наступні дписьмові докази : витяг з ЄРДР № 0001583, рапорт працівника поліції ОСОБА_10 від 17.11.2021 року № 23369, письмовий дозвіл потерпілого ОСОБА_8 на проведення огляду на належній йому території будинку від 17.11.2021 року, розписка потерпілого ОСОБА_8 від 17.11.2021 року про отримання від працівників поліції металевих дверей на відповідальне зберігання; постанова слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 25.11.2021 року про визнання речовими доказами; звіт про оцінку викраденого майна за № 418-11-221 від 24.11.2021 року; вимога УІТ ГУНП в Закарпатській області та довідка № 30-24112021/21011; інформаційна довідка директора КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради № 1255 від 25.11.2021 року відносно ОСОБА_4 ; протокол медичного освідчення ОСОБА_12 для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння № 1112 від 17.11.2021 року.

Таким чином , суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення за вказаним епізодом та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Поряд з цим, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 28.09.2022 року, справа № 308/9429/22, згідно з яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та визначено покарання виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання терміном на три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000837 від 29.04.2023 року, така підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відпотерпілого гр. ОСОБА_6 від 29.04.2024 року, згідно якого, останній просить прийняти міри до невстановленої особи чоловічої статі, яка о 22 год. 25 хв. 28.04.2023 року пошкодивши стінку балкону проникла на балкон за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрала сумку з перфоратором та шуруповерт та прилад для налаштування супутникової антени марки «Satlink»;

-Протоколом огляду місця події від 29.04.2024 року проведеного в приміщенні балкону за адресою АДРЕСА_3 , в ході якого були виявлені та вилучені сліди папілярних ліній рук;

-Протоколом затримання ОСОБА_4 від 29.04.2024 року, згідно якого, останній ознайомившись з підставами затримання пояснив, що у вчиненому зізнається;

-Протоколом огляду відео документа з місця події від 01.05.2023 року;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.06.2023 року за участі ОСОБА_4 , згідно якого, останній показав, як 29.04.2023 року проник до балконного приміщення квартири по АДРЕСА_3 , після чого викрав сумку всередині якої були перфоратор марки «Зеніт» моделі «ЗПВ-1300», шуруповерт марки «Dewat» моделі «DCD 771», прилад для налаштування супутникової антени марки «Starlink» моделі «ws-6906».

-Ілюстративною таблицею до протоколу проведення слідчого експеримент від 20.06.2023р.;

-Відеозаписами слідчого експерименту від 08.02.2022 року;

Також у судовому засіданні були дослідженні наступні докази : вимога УІТ ГУНП в Закарпатській області та довідка № 30-24112021/21011 про судимість ОСОБА_4 ; витяг з ЄРДР № 0000837; письмова заява потерпілого гр. ОСОБА_6 від 29.04.2023 року; постанова слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 29.04.2023 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження; розписка гр. ОСОБА_6 про отримання від працівників поліції належного йому перфоратора «Зеніт» моделі «ЗПВ-1300» від 20.06.2023 року; звіт про оцінку № 127-04-223 від 29.04.2023 року; довідка про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 18.05.2023 року № СЕ-19/107-23/4458-ТВ; висновок експерта № СЕ-19/107-23/4458-ТВ від 18.05.2023 року; довідка про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 18.05.2023 року № СЕ-19/107-23/4459-ТВ; висновок експерта № СЕ-19/107-23/4459-ТВ від 18.05.2023 року; ухвала слідчого суді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.05.2023 року справа № 308/6965/23 про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 01.05.2023 року про внесення виправлень у вищевказану ухвалу.

Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням до іншого приміщення.

Обґрунтованих підстав сумніватись у висновках експертів, досліджених письмових доказах, а також поясненнях потерпілих суд не знаходить, оскільки, досліджені судом висновки експертів зроблені у відповідності до процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, письмові докази є належними та допустимими, такі здобуті у визначеному процесуальним законом порядку, а пояснення представника потерпілого ОСОБА_7 є чіткими, послідовними та такими, що не дають підстав сумніватися в їх достовірності.

У судових дебатах прокурор ОСОБА_3 зазначив, що зібрані докази є цілком належними, достатніми та достовірними і в повній мірі підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих останньому кримінальних правопорушень.

У судових дебатах обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення, просив застосувати найменш м`яке покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судових дебатах підтримав пояснення обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив кримінальні правопорушення піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто, призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення (проступку) й обставин його вчинення.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення повторно.

Разом з тим, при призначенні покарання судом також враховано ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та нетяжких злочинів, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, ніде офіційно не працював, не одружений, раніше судимий за умисні злочини проти власності, відповідно до довідки № 1255 від 25.11.2021 року директора КНП «Закарпатский обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради по медичну допомогу до підприємства не звертався.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу винного, який будучи раніше судимим, вчинив новий умисний злочин проти власності, що свою чергу свідчить про його стійку криміногенну поведінку, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою суспільно-небезпечною і його виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому, щодо нього необхідно і доцільно обрати покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання строком на один рік, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України слід перевести менш суворий вид покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, призначений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2020 (справа № 308/12311/20) у більш суворий у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізовоного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», якщо підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні щодо якого у подальшому було укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає, керуючись правилами статей 71, 72 КК України.

В пункті 10 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках , повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Таким чином, на підставі ст. 71 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2020року (справа № 308/12311/20) приєднати 1 (один) місяць позбавлення волі та невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2022 (справа № 308/9429/22) приєднати 2 (два) місяці позбавлення волі, та остаточно, до відбуття ОСОБА_4 призначити 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

На думку суду, в даному конкретному випадку, саме таке покарання буде пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та їх наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Враховуючи встановлені обставини справи, наявність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню нових злочинів не можливі без реального відбуття ним покарання, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальними правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме: з 29 квітня 2023 року з 11 год. 50 хв..

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 , слід зарахувати строк тримання його під вартою, а саме: у період з 29 квітня 2023 року по 16 травня 2024 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376, 381, 382, 395, 532 КПК України, ст. ст.12, 50, 122 КК України суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання :

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно обрати засудженому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України перевести менш суворий вид покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, призначений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2020 (справа № 308/12311/20) у більш суворий у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком , невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2020 (справа № 308/12311/20) приєднати 1 (один) місяць позбавлення волі та невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2022 (справа № 308/9429/22) приєднати 2 (два) місяці позбавлення волі, та остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме: з 29 квітня 2023 року з 11 год. 50 хв..

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 , слід зарахувати строк тримання його під вартою, а саме: у період з 29 квітня 2023 року по 16 травня 2024 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

На підставі ст.100 КПК України, речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

-DVD-R 16X диск DATA 4/7 GB VIDEO 120 min, на якому міститься «Відеозапис_1» з камер відеонагляду біля будинку АДРЕСА_2 , який упакований до паперового конверту залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0001583 від 18.11.2021 року;

- Два відрізки скотч із слідами папілярних ліній, які поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ, які вилучено під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведені: товарознавчу експертизу від 18.05.2023 року № СЕ-19/107-23/4458-ТВ в розмірі 956,00 грн. (дев`ятсот п`ятдесят шість); товарознавчу експертизу від 18.05.2023 року № СЕ-19/107-23/4459-ТВ в розмірі 956,00 грн. (дев`ятсот п`ятдесят шість).

Цивільний позов потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_6 по справі не заявлено.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1