Справа № 643/5497/24
Провадження № 1-кс/643/657/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників власника майна адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004289 від 13.12.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28.05.2024 до Московського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004289 від 13.12.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, у якому заявник просить: скасувати арешт накладений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2024 (справа №643/5005/24, провадження №1-кс/643/606/24) на ключі від авто Ауді у формі брелка, з другим ключем на кільці; грошові кошти в сумі 63 621, 00 грн; мобільний телефон SAMSUNGS10 IMEI 1: НОМЕР_1 із сім-карткою НОМЕР_2 , вилучені в ході проведення обшуку 14.05.2024 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2024 накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 14.05.2024 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання про арешт майна є необґрунтованим та незаконним, подано всупереч інтересам ОСОБА_6 . Мобільний телефон знаходиться у її користуванні та на нього у вигляді повідомлень надходять рецепти від ендокринолога на видачу інсуліну в аптеці для ОСОБА_6 , яка хворіє на цукровий діабет 1 типу інсулін резистентний. Ключі від автомобіля Ауді, Лізінгоодержувачем якого у відповідності до договору фінансового лізингу №15918/09/23-г являється ОСОБА_6 на теперішній час не арештований. Арештовані кошти належать також їй, бо є її заробітною платою. У зв`язку з чим, просить скасувати арешт на вище перелічені речі.

У судове засідання заявник не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання ОСОБА_6 , просив задовольнити, зазначив, що автомобіль перебуває у лізингу, телефон використовується для зв`язку із сімейним лікарем, саме на цей телефон приходять електронні рецепти на інсулін. Даний телефон жодного інтересу для слідства не має.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання про скасування арешту, зазначив що, 16.05.2024 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави ОСОБА_6 . Для внесення застави ОСОБА_6 була вимушена взяти кредит у ПриватБанку. Телефон є власністю ОСОБА_6 . Також зазначив, що кошти, які були вилучені під час обшуку є особистою власністю ОСОБА_6 , а саме це її заробітна плата. Також вказав, що вартість виготовлення ключів на автомобіль Ауді вартує 30 000 грн, матеріальної можливості виготовити запасний комплект немає.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти зняття арешту з ключів від автівки та телефону. Зазначила, що з даними предметами поведені усі необхідні слідчі дії, потреби у подальшому їх арешті не має. Стосовно скасування арешту з грошових коштів заперечувала. Вказала, що саме зарплатна картка ОСОБА_6 фігурує у кримінальному провадженні, оскільки саме на дану картку зараховувалися кошти потерпілих, в результаті чого неможливо однозначно встановити, що кошти, які на ній перебувають є власністю останньої.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та надані докази, вислухавши доводи учасників, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2024 у справі №643/5005/24, у кримінальному провадженні №0004289 від 13.12.2023, клопотання про арешт майна задоволено та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 14.05.2024 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1. Ключі, дві зв`язки загальною кількістю 6 одиниць;

2. Ключі від авто Ауді у формі брелка, з другим ключем на кільці;

3. Грошові кошти в сумі 134855 гривень;

4. Коробку з приладдям для комплектуючих для зброї;

5. Предмети, зовні схожі на патрони 30 одиниць;

6. Мобільний телефон «Нокіа», сірого кольору;

7. Документацію у вигляді копії паспортів громадян України на різні прізвища;

8. Печатку-штам з літерами;

9. Блокноти с записами 3 одиниці;

10. Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

11. Російський Паспорт на ім`я « ОСОБА_9 », ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

12. Військові квитки СССР 3 одиниці, на різних осіб;

13. Картку «ПриватБанку» № НОМЕР_3 ;

14. Посвідчення «пресса» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 ;

15. Сім-картку Укртелекома;

16. Слот з-під карти «Київстар» з № НОМЕР_5 ;

17. Ноутбук «Аррle»;

18. Флешки 5 одиниць;

19. Посвідчення пожежника 2 одиниць;

20. Чорнові записи;

21. МТ «Самсунг S10»;

22. Сувенірні купюри по 100 доларів США 83 одиниці;

23. Копії документів на різних осіб;

24. Планшети «Аррle» - 2 одиниці;

25. Ноутбук «Асус»;

26. Жорсткий диск «Adata Superior SH12».

Відомості про призначення та проведення в межах даного кримінального провадження експертних досліджень із використанням вказаного ключа від авто Ауді у формі брелка, з другим ключем на кільці, мобільного телефону SAMSUNGS10 IMEI 1: НОМЕР_1 із сім-карткою НОМЕР_2 у слідчого судді відсутні.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що жодних слідчих дій, які б потребували існування арешту ключа від автомобіля Ауді та мобільного телефону SAMSUNGS10 IMEI 1: НОМЕР_1 - не проводиться.

Крім того, судом враховується та обставина, що стороною обвинувачення на час розгляду клопотання по суті не надано до суду жодних відомостей, які б свідчили про реальну необхідність у існуванні арешту вказаних предметів - ключа від автомобіля Ауді та мобільного телефону SAMSUNGS10 IMEI 1: НОМЕР_1 .

Слідчий суддя дійшов висновку, що втручання державного органу у право на мирне володіння майном повністю порушує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, тобто становить «особистий і надмірний тягар для особи».

Наявність арешту позбавляє заявника права мирного володіння та користування належним йому майном, а саме автомобілем, що є порушенням конституційних прав.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом ст.173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Частиною 1 ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час не завершено, докази того, що грошові кошти є саме її власністю відсутні. У разі, якщо досудовим розслідуванням буде достовірно встановлено, що арештовані грошові кошти у розмірі 63 621, 00 грн належать саме заявниці ОСОБА_6 , то обмеження можливості розпорядження ними носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження. Зняття арешту з вказаних у клопотанні грошових коштів, може негативно вплинути на хід досудового розслідування, призвести до втрати доказів, а отже в збереженні арешту зазначеного майна є нагальна потреба, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку ст.174 КПК України на грошові кошти у розмірі 63 621, 00 грн, накладеного ухвалою слідчого судді.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, заявником не надано та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено.

При цьому, як вбачається зі змісту самого клопотання, власник майна з апеляційною скаргою на вищенаведену ухвалу не звертався.

За вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004289 від 13.12.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 174, 369, 371-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004289 від 13.12.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України задовольнити частково.

Скасувати накладений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2024 арешт майна з ключів від авто Ауді у формі брелка, з другим ключем на кільці та мобільного телефону «Самсунг S10».

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1