ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/855/23 Номер провадження 11-кп/814/1208/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000006 за апеляційною скаргою прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Машівського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів, арешту майна, процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

02.01.2023, близько 12 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні гостевої кімнати будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході сварки, взяв правою рукою кухонний ніж, який лежав на столі поряд, та умисно завдав потерпілому ОСОБА_10 один удар ножем в область грудної клітини зліва, чим спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню ст. 75 КК України та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд при призначенні обвинуваченому покарання не повністю врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме знаряддя злочину та те, що воно вчинене відносно знайомого. Шкоду потерпілому обвинувачений не відшкодував, поліцію та швидку допомогу не викликав.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимогу апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ніким із учасників провадження не оспорюється.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується, перебуває на обліку у лікаря-нарколога та не перебуває у лікаря-психіатра; обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відсутність обставин, що його обтяжують; відсутність претензій з боку потерпілого.

З огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу обвинуваченого, висновок місцевого суду про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, є правильним.

Водночас, з огляду на обставини кримінального правопорушення та його суспільну небезпечність, колегія приходить до висновку, що доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, а саме - застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 75 КК України, є слушними.

Приймаючи рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд не врахував, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров?я особи, внаслідок чого спричинив тяжке тілесне ушкодження своєму знайомому.

Крім того, колегія суддів враховує спосіб та знаряддя вчинення злочину, характер і локалізацію поранення, а саме умисне спричинення ОСОБА_8 потерпілому удару кухонним ножем в область лівої половини грудної клітки, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, поведінку ОСОБА_8 після заподіяння тілесних ушкоджень, а саме те, що обвинувачений не вчинив дій на відвернення наслідків свого діяння, не надав необхідну допомогу потерпілому, не викликав швидку допомогу.

На думку колегії суддів всі наведені дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, які визнані такими, що пом`якшують покарання і були враховані судом, у цьому випадку не є такими, які б свідчили про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, висновки суду про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням суперечать принципу справедливості покарання і не відповідають його меті - виправлення засудженого та запобігання скоєнню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч. 1 ст. 413 цього Кодексу, є, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, зокрема, у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Машівського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2023 року, щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання.

Зарахувати у строк покарання період попереднього ув?язнення з 02.01.2023 по 15.09.2023, із розрахунку один день попереднього ув?язнення за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4