Справа № 129/1247/24
Провадження по справі № 1-кп/129/409/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у приміщенні суду у м. Гайсині у спрощеному провадженні (порядку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000047 про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маяки Біляївського району Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 07.09.2022 Теплицьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що згідно вироку Теплицького районного суду Вінницької області від 07.09.2022 його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Вирок набрав законної сили 07.10.2022 та 10.10.2022 направлений для виконання до Гайсинського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, однак засуджений ОСОБА_2 на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та у порушення вимог ч. 1, 2, 4 ст. 26 КВК України ухилився від відбування призначеного судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме штрафу.

Так, ОСОБА_2 , знаючи про призначене йому покарання, свідомо не вжив заходів спрямованих на сплату штрафу.

У подальшому, ухвалою Теплицького районного суду від 28.12.2022 засудженому ОСОБА_2 надано розстрочку виплати несплаченого штрафу, призначеного вироком Теплицького районного суду від 07.09.2022 в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, певними частинами на 6 (шість) місяців, зобов`язано сплачувати його рівними частинами по 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) грн 34 коп, починаючи з січня 2023 року.

Однак ОСОБА_2 , будучи ознайомленим з порядком і умовами відбування покарання у вигляді штрафу, порушуючи вимоги ч. 1, 2, 4 ст. 26 КВК України, маючи намір ухилитися від сплати штрафу та маючи можливість його сплатити, оскільки як особа похилого віку він має можливість оформити пенсійні виплати та отримувати державну соціальну допомогу, а також являючись дієздатною особою, отримуючи неофіційні доходи, станом на 01.04.2024 не виконав вирок Теплицького районного суду від 07.09.2022 та умисно ухилився від покарання у вигляді сплати штрафу у сумі 17000 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфікуються за ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від сплати штрафу.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_2 , захист якого здійснював захисник - адвокат ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою, згідно з якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, відповідно до ч.2 ст.382 КПК України суд визнає встановленими обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та підтверджують винуватість ОСОБА_2 у скоєнні поставленого йому за вину кримінального правопорушення.

Цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Обираючи покарання, обтяжуючою його обставиною суд враховує рецидив злочинів, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_2 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, тяжкість скоєного відповідно до ст.12 КК України, що свідчить про можливість для виправлення ОСОБА_2 та запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень призначення покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього відповідно до п.1), п.2) п.3) ч.2 ст. 59-1 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд,

Присудив:

ОСОБА_2 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України і призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Згідно з п.1), п.2) п.3) ч.2 ст. 59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі статей 71, 72 КК України покарання призначене за цим вироком та покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, призначене ОСОБА_2 згідно вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2022 року виконувати самостійно.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

У відповідності до вимог ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам провадження.

Суддя: