Провадження №11-кп/801/124/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000303, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мамалига Новоселівського району Чернівецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

16.11.2020 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за частиною першою статті 185, частиною третьою статті 357 Кримінального кодексу України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт та штрафу 850 гривень;

31.05.2021 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за частиною третьою статті 185, частиною другою статті 389 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень статей 70 та 71 Кримінального кодексу України до покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі; покарання у виді штрафу за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.11.2020 допущене до самостійного виконання. На підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2023 звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 11 місяців 5 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та засуджено до покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2021 призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі зі сплатою штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України невиконане покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2021 у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень ухвалено допустити до самостійного виконання.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 10.04.2023 по день набрання вироком законної сили зараховано до строку призначеного йому покарання з урахуванням один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 716 (сімсот шістнадцять) гривень 94 (дев`яносто чотири) копійки витрат на залучення експерта.

Вирішено долю речових доказів.

встановила:

ОСОБА_8 , будучи обізнаним у тому, що в Україні введений воєнний стан, маючи незняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив повторно новий умисний корисливий злочин за таких обставин.

09.04.2023 близько 17.15 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на площі Привокзальній в місті Вінниці, помітив ОСОБА_10 , який рухався в напрямку вул. Пікуса. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на відкрите викрадення речей, що знаходяться у ОСОБА_10 , після чого він почав його переслідувати.

У подальшому, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, із застосуванням фізичної сили, близько 17.20 год. 09.04.2023 наздогнав ОСОБА_10 на вул. Короленка в м. Вінниці. Далі ОСОБА_8 , скориставшись тим, що потерпілий в цей час втратив рівновагу та впав на землю, з лівої внутрішньої кишені куртки ОСОБА_10 відкрито заволодів належним йому мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 8T Starscape Blue 4/128 Gb», вартістю 3229 гривень, в який була вставлена сім-карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «Lifecell», вартістю 130 гривень, та грошовими коштами в сумі 170 гривень, при цьому завдавши ОСОБА_10 декілька ударів ногою в області грудної клітини.

Після чого, ОСОБА_8 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У ОСОБА_10 виявлене тілесне ушкодження у вигляді синця в потиличній ділянці по центру, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 3529 гривень.

До початку судового засідання прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подала відмову від своєї апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ставить питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2023 року відносно ОСОБА_8 , постановивши новий вирок, яким ОСОБА_8 виправдати за ч. 4 ст. 186 КК України на підставі п. 3 ч. 2 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Вимоги мотивує тим, що при допиті свідки надали різні за суттю показання, плутались в обставинах та часі події. Показання потерпілого та свідків не узгоджуються між собою. при перегляді відеозапису не було достовірно, чим саме заволодів обвинувачений.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить виправдати його за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням або направити провадження на новий судовий розгляд.

Відповідно до вимог ч.1 ст.403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.403 КПК України якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту та обвинуваченого, просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у зв`язку із відмовою прокурора від апеляційної скарги та закрити в цій частині апеляційне провадження; думку обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, просили задовольнити, не заперечували проти закритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення; перевіривши матеріали кримінального провадження, виконавши вимоги ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2023 року відносно ОСОБА_8 доцільно закрити, а апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 - слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 186 КК України, - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, та підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 щодо недоведеності вини останнього у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, колегія суддів не може погодитись із таким твердженням.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав частково. Визнав факт побиття потерпілого та заперечив, що забрав у потерпілого його телефон, наполягав на тому, що телефон на справді належить йому.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини винність ОСОБА_8 доводиться наступними доказами, яким суд дав першої інстанції дав вірну оцінку.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що повертаючись близько 18.00 год. з роботи по вул. Короленка в м. Вінниці, його наздогнав обвинувачений та напав на нього, побив ши, забрав у нього телефон і 170 гривень. Зазначив, що телефон він придбав у знайомого на ім`я ОСОБА_11 приблизно за місяць до події.

Щодо належності телефону обвинуваченому підтвердив свідок ОСОБА_12 , який зазначив, що в день події він на прохання потерпілого ОСОБА_13 , у якого викрали мобільний телефон, викликав поліцію, після чого вони пішли на місце вчинення кримінального правопорушення. Про напад дізнався від потерпілого. Викрадений мобільний телефон за місяць до події він продав потерпілому та навчив останнього ним користуватись.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснювали, що на вокзалі до них підійшов обвинувачений ОСОБА_8 з проханням здати телефон до ломбарду, а виручені кошти поділити між собою та випити разом. Самостійно обвинувачений не міг здати телефон, оскільки не мав паспорта.

Також вину ОСОБА_8 доводять наступні докази:

- протокол огляду місця події від 10.04.2022, а саме ділянку місцевості по Короленка в м. Вінниці, та встановлено місце розташування камер відеоспостереження;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 впізнав особу, зображену на фото № 4, як таку, яка 09.04.2023 разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_11 принесла телефон на продаж. Згідно з довідкою до протоколу на фото № 4 зображена ОСОБА_15 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 впізнав чоловіка, зображеного на фото № 4, як такого, який здав телефон до ломбарду. Згідно з довідкою до протоколу на фото № 4 зображений ОСОБА_14 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 впізнав чоловіка, зображеного на фото № 1, як такого, який 09.04.2023 просив допомогти продати телефон. Згідно з довідкою до протоколу на фото № 1 зображений ОСОБА_8 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2023, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу, зображену на фото № 1, як таку, яка 09.04.2023 близько 18.00 год. по АДРЕСА_2 відкрито заволоділа належним йому мобільним телефоном та грошовими коштами. Згідно з довідкою до протоколу на фото № 1 зображений ОСОБА_8 ;

- виписка № 5394 від 11.04.2023, відповідно до якої ОСОБА_10 був встановлений діагноз S20.2 забій грудної клітки;

- висновок експерта від 11.04.2023 № 274, згідно з яким у ОСОБА_10 виявлено тілесне ушкодження синець в потиличній ділянці по центру; вказане тілесне ушкодження належить до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, виникло від травматичної дії (удар) тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні чи групові властивості якого (яких) не відобразилися в морфологічних властивостях тілесного ушкодження; давністю утворення відповідає терміну, вказаному у постанові 10.04.2023;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.04.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнав чоловіка, зображеного на фото № 1, як такого, який 09.04.2023 запропонував здати телефони до ломбарду. Згідно з довідкою до протоколу на фото № 1 зображений ОСОБА_8 ;

- протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобу фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.04.2023, згідно з яким слідчий СВ Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_17 у період часу з 10.00 год. по 10.10 год. у приміщенні кав`ярні «Клуб кави» за адресою: вул. Короленка, 7 в м. Вінниці, вилучив диск із відеозаписом з камер спостереження;

- протокол огляду документу від 11.04.2023, згідно з яким слідчий СВ Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_17 у період часу з 11.00 год. по 11.40 год. у приміщенні службового кабінету № 211 здійснив огляд диску з відеозаписом з камер спостереження з кав`ярні «Клуб кави» та зафіксував момент вчинення кримінального правопорушення;

- протокол проведення слідчого експерименту від 11.04.2023, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 на місці події відтворив обставини події вчинення кримінального правопорушення;

- відповідь від 11.04.2023 № 146 за підписом заступника директора ПТ «Ломбард «УМКВ і Компанія» ОСОБА_18 , зі змісту якої випливає, що 09.04.2023 ОСОБА_14 у заставу по кредиту надав мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 8T 4 Gb RAM 128 Gb на суму кредиту 1700 гривень;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.04.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнала чоловіка, зображеного на фото № 1, як такого, який 09.04.2023 запропонував здати мобільний телефон. Згідно з довідкою до протоколу на фото № 1 зображений ОСОБА_8 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.05.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 впізнав чоловіка, зображеного на фото № 3, як такого, якого він перевіряв 10.04.2023 на території залізничного вокзалу. Згідно з довідкою до протоколу на фото № 3 зображений ОСОБА_8 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.05.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_20 впізнав чоловіка, зображеного на фото № 3, як такого, якого він перевіряв 10.04.2023 на території залізничного вокзалу. Згідно з довідкою до протоколу на фото № 3 зображений ОСОБА_8 ;

Зазначені докази на переконання апеляційного суду є допустимими та належними в іх сукупності і суд першої інстанції обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку, оскільки вони повністю узгоджувались між собою, не містили суттєвих суперечностей і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабежу), кваліфікуючими ознаками якого є вчинення кримінального правопорушення, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

На переконання апеляційного суду, визначаючись щодо кваліфікації дій обвинуваченого, місцевий суд вірно врахував спосіб, кількість тілесних ушкоджень, попередню поведінку обвинуваченого та потерпілого, їх взаємовідносини.

Так, свідок ОСОБА_12 підтвердив той факт, що він продав потерпілому мобільний телефон на місяць до події, і потерпілий просив у нього викликати поліцію, повідомивши про надад на нього та заволодіння мобільним телефоном. Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердити, що саме викрадений телефон у потерпілого ОСОБА_8 пропонуівав їм здати в ломбард, що вони і зробили в подальшому.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги та поставив під сумнів пояснення ОСОБА_8 , що телефон належить йому, а не потерпілому, оскільки його доводи спростовуються поясненнями потерпілого та свідка ОСОБА_12 .

Щодо доводів захисника, що пояснення свідків не узгоджуються між собою, то колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв до уваги показання цих свідків хоча ці свідки не бачили як ОСОБА_8 відкрито заволодів телефоном ОСОБА_10 , проте підстав вважати, що ці свідки оговорюють ОСОБА_8 у суду немає, що ніяким чином не спростовує в цілому інших встановлених в ході розгляду справи обставин та, з урахуванням зазначеного, не можуть безумовно свідчити про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину, інкримінованого йому, враховуючи достатню кількість інших доказів.

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд ретельно перевірив обставини, дав їм віру юридично-правову оцінку.

Щодо призначеного покарання.

В ч.2 ст..65 КК України зазначено «Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання , необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети -не тільки кари, а і виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України).

З огляду на вимоги закону, що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , то на думку апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, врахувавши при цьому, що обвинувачений раніше судимий, умовно-достроково звільнявся від відбування покарання, позитивно характеризується за місцем відбування покарання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вчинив тяжкий насильницький злочин в період незнятої та непогашеної судимості. Також враховано відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_8 судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції його від суспільства, а також у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та узгоджується із роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 наголосив, що «…окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

У справі «Скоппола проти Італії № 2» від 17.09.2009 р. Європейський суд з прав людини виклав правову позицію, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає ,що юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку районного суду не має.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

Прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , апеляційне провадження в цій частині- закрити.

Апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2023 року, відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4