ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2055/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчогосудді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, перебуває у цивільному шлюбі, має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, підозрюваний у кримінальному провадженні № 0003066 від 08.07.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2024 року старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0003066 від 08.07.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , 07.07.2024 приблизно о 23 год. 05 хв., перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме в кв. АДРЕСА_3 , розробили спільний план направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме автомобіля марки «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 при цьому чітко розділивши між собою свої злочинні ролі. З метою вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , заздалегідь розділили злочинні ролі, та діяли як співвиконавці, підготували предмети, за допомогою яких повинні були вчинити злочин проти власності.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , того ж дня приблизно о 23 год. 30 хв., на АЗС «КЛО» яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Затишна, 1а, придбали нафтопродукт, а саме, 3 літра бензину, який помістили до каністри, тим самим підготували засіб для вчинення злочину.

Далі, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , 08.07.2024 близько 02 год. 24 хв., продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, прийшли у двір будинку по АДРЕСА_4 , де знаходилося два припаркованих на невеликій відстані автомобілі, а саме: автомобіль марки «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого являється ОСОБА_8 та автомобіль марки «Ford galaxy», д.н.з. НОМЕР_2 який належить ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 , продовжуючи перебувати у вище вказаному дворі будинку, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх злочинних дій на знищення матеріальних об`єктів та заподіяння майнової шкоди, групою осіб згідно розподілених ролей, підійшли до автомобіля марки Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 , де ОСОБА_7 як співвиконавець, згідно із заздалегідь розподілених ролей та функцій виконував свою роль, тобто утримуючи при собі каністру в якому містився нафтопродукт, а саме бензин облив лобове скло автомобіля, після чого за допомогою запальнички підпалив невстановлений слідством матеріал та кинув його на розлиту горючу рідину в зоні осередку пожежі тим самим вчинив підпал вказаного автомобіля.

Далі, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бачивши, що поряд з автомобілем який вони підпалили, на невеликій відстані знаходиться автомобіль марки «Ford galaxy», д.н.з. НОМЕР_2 , хоча і не бажали його пошкодити, однак свідомо припускали, що полум`я з підпаленого ними автомобіля «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 » може перекинутися на припаркований поруч автомобіль «Ford galaxy», д.н.з. НОМЕР_2 , залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому полум`я від пожежі автомобіля «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 », перекинулось на припаркований поруч автомобіль марки «Ford galaxy», д.н.з. НОМЕР_2 , в наслідок чого виникла пожежа вказаного автомобіля, в результаті чого вказаний автомобіль був пошкоджений.

В наступному пожежа була знешкоджена працівниками ДСНС України.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні умисного пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. За вчинення якого передбачено суворе покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 10 років. Оцінюючи зібрані органом досудового розслідування докази, які підтверджують причетність до вчинення злочину ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність суворого покарання, що, в свою чергу, підсилює ризик можливості переховування від суду.

Крім того, ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 вказаний злочин вчинив за попередньою змовою групою осіб, після якого останній з місця вчинення зникнув.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 може використати ситуацію яка на разі склалась у Країні, на власну користь, а саме те, що на даний час військова агресія російської федерації проти України суттєво обмежує можливості використання органами влади своїх повноважень на певних територіях, адже підозрюваний фактично проживав та наразі зареєстрований на території Донецької області яка наразі перебуває в активній зоні обстрілу та відповідно обмежена в підконтрольності Держави.

- незаконно впливати на потерпілих, шляхом залякування, адже потерпілий в своїх показах вказує проте що, підозрюваний погрожував вчинити вище зазначений злочин, який в подальшому реалізував, то вказаний ризик наявний, крім того незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Оскільки потерпілі та свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив як на потерпілих та свідків, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце проживання, місце роботи.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, даний ризик обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 є особою яка раніше неодноразово судима за злочини як проти власності так і за злочини які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням чи пересиланням наркотичних засобів, психотропних речових або їх аналогів як для власного вживання так і з метою збуту. Так, ОСОБА_4 28.05.2024 суддею Дарницького районного суду м. Києва, винесено вирок за ч. 3 ст. 309 КК України до 6 років позбавлення волі. Крім того, наразі в Святошинському районному суді м.Києва, перебуває справа на розгляді за обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 307 КК України, тобто підозрюваний ОСОБА_4 , продовжує вчиняти злочини, тому слідство вважає що останній може вчинити знову нові умисні злочини.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 п. 3 п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання з підстав, наведених у його мотивувальній частині, також зазначив, що підозрюваний раніше судимий за тяжкі злочини, просив застосувати до підзрюваного запобіжний захіж у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні захисник проти задоволення клопотання слідчого заперечував, вказуючи, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, жодний доказ не вказує на причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину.

Крім того, захисник ОСОБА_5 також подав слідчому судді скаргу на незаконне затримання ОСОБА_4 , у порядку, визначеному ст. 206 КПК України, мотивовану тим, що відповідно до протоколу затримання від 08.07.2024 останній фактично був затриманий о 10 годині 00 хвилин 08.07.2024, за вчинення близько о 02 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_4 невідомими особами підпалу припаркованого автомобіля марки «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 », тобто на момент затримання ОСОБА_4 правоохоронним органам взагалі не було відомо хто вчинив злочин, так як не встановлено, що саме ОСОБА_4 вчинив зазначене кримінальне правопорушення. Окрім цього, ОСОБА_4 затриманий не за місцем де був вчинений підпал автомобіля невідомими особами, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Відповідно до матеріалів кримінального провадежння з моменту вчинення кримінального правопорушення 08.07.2024 о 02 годині 30 хвилин до моменту затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину 08.07.2024 о 10 годині 00 хвилин минуло біля восьми годин. Таким чином, станом на 10 годину 00 хвилин 08.07.2024 у слідчого жодних законних підстав для затримання ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст. 208 КПК України не існувало, що свідчить про незаконність затримання та позбавлення свободи ОСОБА_4 без ухвали слідчого судді. На підставі вищевикладеного просить визнати затримання ОСОБА_4 незаконним та звільнити в залі суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника, повідомив, що в той день знаходився зі своєю цивільною дружиною та вранці наступного дня мав їхати влаштовуватися на роботу, зранку до нього прийшли працівники поліції, зазначив, що не вчиняв підпал автомобіля, не розуміє чому його затримали, хотів почати життя з початку, з потерпілим знайомий його звати ОСОБА_10 , напередодні з ним посварився, проте на ранок думав, що все добре, просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясувавши думку сторін та керуючись вимогами кримінального процесуального права об`єднав для розгляду заяву в порядку ст. 206 КПК України та клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані слідчим матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, та заяви захисту поданої, у порядку ст. 206 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Повноваження прокурора та захисника, які були присутні у судовому засіданні, слідчим суддею перевірені.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Так, судом встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження № № 0003066 від 08.07.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

08.07.2024 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

08.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від потерпілих про вчинення злочину; протоколами огляду місця подій; протоколами перегляду відеозаписів; протоколом допиту потерпілих; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому; протоколами допиту свідків; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку. протоколом затримання особи, підозрюваних у вчиненні злочину; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Копію клопотання з додатками отримано підозрюваним у встановлений законом строк.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню.

У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Костянтинівка, Донецької області, громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-19.02.2018 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 4 ст. 187 КК України, 8 років позбавлення волі, з конфіскацією частки майна;

-07.06.2021 Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 309, 71, 72 КК України, до 9 місяців позбавлення волі;

-01.02.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України, до штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 тис.грн.;

-28.05.2024 Дарницьким районним судом м. Києва, за ч. 3 ст. 309 КК України до 6 років позбавлення волі;

-11.05.2023 обвинувальний акт скеровано до Святошинського районного суду м.Києва, за ч. 3 ст. 307 КК України (головучий суддя ОСОБА_11 ).

Доказів, на підтверження наявності у підозрюваного міцних сімейних зв`язків та законного джерела доходу, суду не надано.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.

Прокурором у судовому засіданні у повній мірі було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, на думку слідчого судді, більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведеним вище ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.

Підстав для обрання до підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, слідчий суддя не вбачає.

При цьому слідчим суддею враховується, що стороною захисту не доведено обставин, які б вказували на можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки даного злочину, відсутність доказів офіційного джерела доходу у підозрюваного, а також доказів наявності міцних соціальних та сімейних зв`язків, тяжкість покарання, що йому загрожує, слідчий суддя вбачає доведеним існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України та приходить до висновку, що запобігти існуванню даних ризиків зможе лише найсуворіший вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пунцельт проти Чехії» (Punzelt v. Czech Republic) № 31315/96 від 25.04.2000 суд визнав, що при визначенні розміру застави крім майнового стану особи слід враховувати майновий стан осіб, у групі з якими було вчинено злочин, а також можливість внесення застави іншими суб`єктами за договірними відносинами, зокрема, страхування, платоспроможність яких не пропорційна майновому стану особи.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваного покладених на нього обов`язків.

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, вважаю за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки покладені відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_4 відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Водночас, з огляду на той факт, що досудове розслідування розпочато нещодавно, і залишається невиконаним значний об`єм необхідних слідчих дій, доцільно визначити строк дії ухвали та строк тримання під вартою 60 днів з моменту фактичного затримання підозрюваного.

Щодо заяви захисника на незаконне затримання слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 4 ст. 208, п. 6 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Положеннями ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання. Крім того, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

Слідчим суддею встановлено, що протокол затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.07.2024 складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України.

Як вбачається з протоколу затримання, ОСОБА_4 був затриманий на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме, «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».

Крім того, протокол затримання містить зазначення місця, дати і точного часу (години і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 КПК України.

Відтак, порушень КПК України при затриманні ОСОБА_4 слідчим суддею не встановлено, а прокурором в повному обсязі доведені обставини, визначені ч. 5 ст. 206 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає заяву на незаконне затримання необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,185, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 год. 07 хв. 05.09.2024 року включно.

Встановити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 альтернативний запобіжний захід у виді застави та визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_4 зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідком у даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: