У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 Справа №607/4995/24 Провадження №1-кс/607/1386/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000002 від 02.01.2024 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить застосувати щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, на даний час існують ризики, зокрема, останній перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти інші злочини. Застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Окрім цього, враховуючи наведені ризики, тяжкість злочину, санкцію, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, даних про особу підозрюваного, його соціальний стан, з дотриманням п.п.4, 5 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , просить не визначати розмір застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала вказане клопотання, з мотивів у ньому наведених.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення вказаного клопотання вказавши, що наведені прокурором у клопотанні ризики є недоведеними, пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою. Окрім того, просив врахувати, що згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого №119699 від 15.09.2023 виданої КП «Дніпропетровський обласний медичний центр соціально-значущих хвороб» Дніпропетровської обласної ради підозрюваний хворіє на ВІЛ-захворювання. У випадку якщо суд дійде до переконання про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчий суддя на підставі витягу з ЄРДР установив, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000002 від 02.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

Правоохоронними органами ставиться у провину підозрюваному закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з погрозою застосування насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

29.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Слідчий суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України).

У практиці останнього «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, слідчий суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальне правопорушення, а також, чи такі виправдовують подальше розслідування.

Дослідивши обставини вчинення зазначених кримінальних правопорушень, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Вказане підтверджується доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 27.02.2024; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 04.01.2024; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 від 04.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.01.2024;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2024; протоколом огляду місця події від 30.01.2024; протоколом огляду сумки від 06.02.2024; протоколом огляду відеозапису від 13.02.2024; висновками експертів від 23.02.2024, 23.02.2024, 21.02.2024; протоколом огляду відеозаписів від 02.02.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 від 16.02.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 від 24.02.2024; протоколом обшуку у ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 від 16.02.2024; протоколом огляду предметів від 21.02.2024; протоколом обшуку у ОСОБА_20 у АДРЕСА_2 від 16.02.2024; протоколом обшуку у ОСОБА_13 у АДРЕСА_3 від 16.02.2024; протоколом огляду предметів від 22.02.2024; іншими матеріалами досудового розслідування відкриття яких, на даній стадії зашкодить досудовому розслідуванню.

В свою чергу, підозрюваним та стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на його непричетність до злочинів, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Такий висновок ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк до 10 років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, який стверджується тим, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Також, не встановлені інші потерпілі від вчинення кримінального правопорушення, які не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а від так останній як особисто так і через третіх осіб - своїх спільників, може незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Також, ОСОБА_4 особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ним показів чи надання показів в його користь, а також перебуваючи на волі через мережу інтернет може повідомити інших невстановлених на даний час осіб своїх спільників, які приймають участь у вказаній злочинній діяльності, про розслідування вказаного кримінального провадження з метою знищення, приховання або спотворення будь-яких із речей, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати.

Крім того, слідчий суддя враховує, що злочинна діяльність ОСОБА_4 є багатоепізодовою до якої причетна велика кількість людей та всі причетні особи невстановлені. У зв`язку із цим, органом досудового розслідування проводяться слідчо-розшукові заходи, спрямовані на отримання доказів вчинення ОСОБА_4 спільно із іншими особами інших злочинів, встановлення цих осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальність за вчиненні діяння. Про те, ОСОБА_4 знаючи осіб, які причетні до його злочинної діяльності, може вживати будь-яких заходів, спрямованих на унеможливлення встановлення їх органом досудового розслідування, впливати на них з метою ухилення ними від органу досудового розслідування та суду, ненадання ними показів чи надання показів в його користь тощо.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що існує ризик, зазначений у клопотанні сторони обвинувачення та передбачений, п.5 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній не працює, немає постійного законного заробітку, з метою конспіраціїї останній проживає у різних місцях, підозрюється у вчиненні багатоепізодових злочинів.

З урахуванням того, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням характеру вчинених кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, характеру та обставин справи, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ. Окрім того, у слідчого судді відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 , під вартою.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.4 ст.183 КПК України з врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, що відноситься до тяжких злочинів, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28.04.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1