ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/502/24
Провадження №1-кс/477/319/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

07 березня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000703 від 14 грудня 2023 року відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився у м. Запоріжжя, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , у зареєстрованому шлюбі не перебуває, не судимого,

за частиною першою статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2024 року старший слідчий відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000703 за частиною першою статті 263 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000703 від 14 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

У цьому кримінальному провадженні 06 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за частиною першою статті 263 КК України.

На думку слідчого необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України.

Наявність указаних ризиків слідчим обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років та з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки офіційно не працевлаштований, є мешканцем іншого регіону, на території міста Миколаєва та області не має ані постійного, ані тимчасового місця проживання, будь-яких міцних соціальних зв`язків, має можливість на законних підставах покинути територію України, оскільки є багатодітним батьком; інкриміноване правопорушення вчинив в період дії воєнного стану та на теперішній час встановлюються обставини придбання ОСОБА_5 зброї, вибухових речовин та бойових припасів, коло осіб, причетних до вчинення правопорушення, інші місця, в яких підозрюваний може зберігати зброю, що може свідчити про наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ОСОБА_5 знайомий із свідком ОСОБА_8 впродовж тривалого часу, та хоча й не обізнаний про його реальні анкетні дані, але має спільних із свідком знайомих, обізнаний про коло його спілкування, місця перебування тощо, що дає підстави вважати, про наявність ризику незаконного впливу на свідка; перебуваючи на свободі підозрюваний зможе інформувати осіб, причетність яких на даний час перевіряється органом досудового розслідування про хід досудового розслідування тощо з метою уникнення останніми кримінальної відповідальності, знищення доказів його причетності до інших аналогічних кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину ухвали.

У судовому засіданні прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 підтримала клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила його задовольнити, указувала про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначив, що підозра не обґрунтована, та просив застосувати до нього альтернативний запобіжний захід.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на надуманість та необґрунтованість цього клопотання, а також на не доведеність ризиків належними та достатніми доказами.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 грудня 2023 року, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000703.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час, але не пізніше 05 березня 2024 року у підозрюваного ОСОБА_5 , в порушення в порушення вимог Постанови ВРУ від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622,виник злочинний корисливий умисел, спрямований на придбання, зберігання та збут без передбаченого законом дозволу вибухових речовин та бойових припасів.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на незаконний збут вибухових речовин та бойових припасів, ОСОБА_5 06 березня 2024 року приблизно о 08.15 годині, попередньо узгодивши умови продажу вибухових речовин та бойових припасів та призначивши зустріч ОСОБА_8 (особисті дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні»), зустрівся з останнім за адресою: АДРЕСА_2 , куди ОСОБА_5 прибув на автомобілі марки «Nissan Almera Classic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належному його батьку ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 , в свою чергу, діючи під контролем працівників поліції, при проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, прибув у якості покупця на власному автомобілі.

Так, в ході зустрічі 06 березня 2024 року, перебуваючи за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Шляхова, навпроти буд. №3, ОСОБА_5 , збув без передбаченого законом дозволу раніше придбані ним за невстановлених обставин вибухові речовини та бойові припаси, а саме: тротилову шашку Т-400 з маркувальним позначенням «Т-400 г.» 1 шт., тротилові шашки з маркувальним позначенням «TNT 010389» 3 шт., тротилові шашки ТШ-200 з маркувальним позначенням «тротилова шашка 200 г.» 35 шт., тротилові шашки з маркувальним позначенням «тротилова шашка 400 г.» 6 шт., ручний протитанковий гранатомет типу «Bullspike - AT» з маркувальним позначенням «Bullspike AT 11-1-22VP-22 4В72», ручний протитанковий гранатомет типу «NМ-72» із маркувальним позначенням «NОМ 91-018- NМ-72», вогнепровідний шнур та два капсуля-детонатора типу КД-8А, отримавши від ОСОБА_8 за це грошові кошти у сумі 2000 доларів США (несправжні (імітаційні) засоби) в якості оплати за придбані боєприпаси.

В той же день ОСОБА_8 добровільно в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії видав співробітникам правоохоронних органів придбані за вищевказаних обставин у ОСОБА_5 предмети.

Згідно довідок ВВТС ГУНП в Миколаївській області №151, №152, №153, №154 від 06 березня 2024 року придбані ОСОБА_8 у ОСОБА_5 предмети відносяться до категорії небезпечних (ручний протитанковий гранатомет типу «Bullspike - AT»., ручний протитанковий гранатомет типу NМ-72, вогнепровідний шнур та два капсуля-детонатора типу КД-8А) та обмежено небезпечних (45 тротилових шашок).

06 березня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру за частиною першою статті 263 КК України, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого діяння, що може містити ознаки злочину, в якому він підозрюється.

При цьому, слідчим суддею не оцінювалися докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тобто на даному етапі провадження не вирішувалися ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 зазначеного у повідомленні про підозру, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:

інформацією, наданою УСБУ в Миколаївській області на виконання доручення слідчого щодо ймовірної причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення;

протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ;

протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку статті 208 КПК України від 06 березня 2024 року, в ході якого було проведено особистий обшук затриманого та виявлено грошові кошти (імітаційні засоби), які були використані під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у сумі 2000 доларів США (виготовлені на підставі постанови і за дорученням прокурора);

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 06 березня 2024 року;

довідками відділу вибухо-технчної служби ГУНП в Миколаївській області №151, №152, №153, №154 від 06 березня 2024 року про категорію небезпечності предметів від 06 березня 2024 року.

В світлі обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про обрання запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про ризик переховування, ризик знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, ризик незаконного впливу на свідків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Слідчим у поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

Слідчий суддя також визнає доведеними обставинами те, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Про наявність існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, передбаченого санкцією частини першої статті 263 КК України, а також характер інкримінованого підозрюваному злочину, а також та обставина, що підозрюваний, вчинив інкримінований злочин в період діє воєнного стану, офіційно не працевлаштований, є мешканцем іншого регіону, на території міста Миколаєва та області не має ані постійного, ані тимчасового місця проживання, будь-яких міцних соціальних зв`язків, має можливість на законних підставах покинути територію України, оскільки є багатодітним батьком.

Також, слідчим та прокурором доведено існування ризику, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України, оскільки на теперішній час встановлюються обставини придбання ОСОБА_5 зброї, вибухових речовин та бойових припасів, коло осіб, причетних до вчинення правопорушення, інші місця, в яких підозрюваний може зберігати зброю.

Підозрюваний ОСОБА_5 знайомий із свідком ОСОБА_8 впродовж тривалого часу, та хоча й не обізнаний про його реальні анкетні дані, але має спільних із свідком знайомих, обізнаний про коло його спілкування, місця перебування тощо, тому може вплинути на нього з метою зміни показань, або надання показань, що виправдовують його, що свідчить про існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_5 зможе інформувати осіб, причетність яких на даний час перевіряється органом досудового розслідування про хід досудового розслідування тощо з метою уникнення останніми кримінальної відповідальності, знищення доказів його причетності до інших аналогічних кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України .

Інформації про те, що соціальні зв`язки підозрюваного є настільки міцними, що б утримували його в належній процесуальній поведінці, слідчому судді не надано.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 статті 177 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З врахуванням обставин кримінального провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про проведення першочергових необхідних слідчих дій, суд вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила даний злочин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Слідчим суддею враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи; останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, остання може бути виправдана судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 , тяжкістю покарання, яке йому загрожує, згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, та відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя також установив, що підозрюваний ОСОБА_5 не є особою, відносно якої, в силу частини другої статті 183 КПК України, не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 Рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до частини п`ятої статті 182 КПК України визначено розмір застави, щодо осіб підозрюваних у вчиненні злочину в залежності від тяжкості інкримінованого правопорушення.

Так, у відповідності до положень статті 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану.

При визначенні розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 з огляду на приписи статті 182 КПК України, слідчим суддею враховується спосіб життя останнього, зокрема відсутність у нього дороговартісного рухомого та/або нерухомого майна, відсутність у нього значних грошових коштів, через що вважає можливим визначити розмір застави, передбаченого частиною п`ятою статті 182 КПК України, та визначити такий у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на думку слідчого судді у повній мірі гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення застави.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням положень частини третьої статті 183 КПК України, слідчий суддя уважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, у разі внесення застави.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06 березня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий 06 березня 2024 року о 08.18 годині.

З огляду на імперативні положення, визначені частиною першою та другою статті 197 КПК України, строк триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 06 березня 2024 року.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який діє до 04 травня 2024 року.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на строк до 04 травня 2024 року на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

не відлучатися із міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки невиконання покладених обов`язків, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та внесена застава звернута у дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10

Повний текст ухвали оголошено

11 березня 2024 року о 12.20 год.