справа №991/4407/24
провадження №1-кс/991/4443/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«29» травня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України. Зі змісту цієї скарги вбачається, що детективами НАБУ проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню, яке внесено до ЄРДР за №0000081, та розпочате на підставі заяви голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінальних правопорушень групою осіб, які причетні до діяльності криптовалютної біржі. Заявник зазначає, що 21 травня 2024 року із власних джерел йому стало відомо, що по кримінальному провадженню №0000081, на підставі ч.2 ст. 284 КПК України, було прийнято рішення про його закриття, копію якого до ГО «НОН-СТОП» направлено не було. 21 травня 2024 року заявником було направлено скаргу до НАБУ з проханням надати йому постанову про закриття кримінального провадження, однак до цього часу така постанова йому направлена не була, що, на переконання заявника, є бездіяльністю органу досудового розслідування, що може бути оскаржена до слідчого суді у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Про судові засідання заявник ОСОБА_3 та особа, бездіяльність якої оскаржується, двічі повідомлялися слідчим суддею (на 27 і 29 травня 2024 року), однак в судові засідання так і не з`явилися. Заявник ОСОБА_3 у своїй скарзі просив проводити судове засідання з її розгляду без його участі.

Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, письмових пояснень до суду е направив.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності учасників, які про такий розгляд були повідомлені належним чином (аналогічного висновку дійшла колегія суддів АП ВАКС у справі №991/6616/21).

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя зазначає про наступне.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

За результатами дослідження вказаної скарги та доданих до неї матеріалів, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України, зокрема, право на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України. Порядок звернення із скаргами та їх розгляду слідчим суддею врегульовано ст. ст. 304-307 КПК України.

До початку здійснення розгляду скарги по суті слідчий суддя повинен перевірити, зокрема, чи може він здійснювати судовий контроль за цією скаргою та встановити наявність/відсутність підстав для повернення скарги.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність детективів НАБУ, а саме, не направлення йому постанови про закриття кримінального провадження №0000081, відомості по якому до ЄРДР були внесенні за його заявою на підставі ухвали слідчого судді (витяг з ЄРДР заявником до скарги не долучений, що позбавляє слідчого суддю перевірити вказані обставини).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого (детектива), прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України). При цьому, відповідна бездіяльність може бути оскаржена виключно за наявності таких умов: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; з клопотанням про здійснення процесуальної дії звернувся суб`єкт, що має на це право; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тобто, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо існуючих обов`язків, строк виконання яких при цьому чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

У скарзі заявник, вказуючи на існування бездіяльності з боку детектива, посилається, серед іншого, на положення ч.6 ст. 284 КПК України, відповідно до якої копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Однак, слідчий суддя звертає увагу заявника, що вказана норма закону не встановлює обов`язку детектива направити копію такої постанови у чітко визначений строк.

До тверджень заявника щодо звернення до НАБУ з відповідною скаргою про направлення йому постанови про закриття кримінального провадження №0000081 слідчий суддя ставиться критично, оскільки заявником не надано доказів такого звернення та його отримання НАБУ, як і копії такої скарги.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя, для безпосереднього з`ясування у заявника правових підстав оскарження такої бездіяльності органу досудового розслідування на підставі п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, а також реалізуючи обов`язок, передбачений ст. 3 КПК України щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, в тому числі задля забезпечення заявнику доступу до правосуддя та необхідних умов для реалізації учасниками своїх процесуальних прав, призначив таку скаргу ОСОБА_3 до розгляду.

Однак, будучи належним чином повідомленими, в судові засідання з розгляду скарги ні заявник, ні представник особи, бездіяльність якої оскаржується, двічі не з`явилися, що позбавляє слідчого суддю можливості з`ясувати зазначені вище обставини, а також бачення/тлумачення учасниками процесуальних норм права та надати оцінку їх взаємовідносинам, як в процесуальному аспекті, так і в частині обґрунтованості поданої скарги.

Тому, оскільки з наявних у слідчого судді матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність детективів НАБУ, яка полягає у ненаправлені йому копії постанови про закриття кримінального провадження, що не входить у вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива), які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України, то за змістом ч. 2 ст. 304 КПК України, такі обставини мають наслідком повернення скарги.

Водночас, рішення про повернення скарги може бути ухвалене лише на стадії відкриття провадження за нею, а у тих випадках, коли обставини, передбачені ч. 2 ст. 304 КПК України, були встановлені слідчим суддею вже після відкриття провадження за скаргою, таке провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 26, 284, 303, 305, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження за скаргою ОСОБА_3 - закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1