КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Дослідне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (підвальне приміщення),

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначене вироком Київського апеляційного суду від 06.03.2024, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 09.11.2023 приблизно о 18 годині 25 хвилин, ОСОБА_6 проходив біля відділення № 211 «НОВА ПОШТА», за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 8-Е, де побачив поряд із входом, на рампі коробки з посилками. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел у вказаний день, час та місці, ОСОБА_9 , будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, повторно, таємно викрав картонні коробки із посилками, а саме: 1 коробка із вмістом продуктів харчування, вагою 4,95 кг, оголошена вартість 6445 гривень, яка належить ОСОБА_10 , 1 коробка із вмістом продуктів харчування, вагою 3,25 кг, оголошена вартість 1760 гривень, яка належить ОСОБА_11 , 1 коробка із вмістом продуктів харчування, вагою 3 кг, оголошена вартість 1310 гривень, яка належить ОСОБА_12 , 1 коробка із вмістом продуктів харчування, вагою 3 кг, оголошена вартість 1380 гривень, яка належить ОСОБА_13 , та 1 коробку із вмістом продуктів харчування, вагою 5 кг, оголошена вартість 2300 гривень, яка належить ОСОБА_14 , 1 коробка із вмістом продуктів харчування, вагою 5 кг, оголошена вартість 2300 гривень, яка належить ОСОБА_15 .

В подальшому ОСОБА_9 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 6445 гривень, ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 1760 гривень, ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 1310 гривень, ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 1380 гривень, ОСОБА_14 майнову шкоду на суму 2300 гривень. ОСОБА_16 шкоду на суму 2300 гривень.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.71КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Оболонського районного суду м. Києва від 09.11.2023, остаточно призначити покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що у даному випадку положення ч.4 ст.70 КК України не підлягали застосуванню, а ОСОБА_6 необхідно було призначити покарання на підставі ст.71 КК України, оскільки останній після постановлення обвинувального вироку Оболонського районного суду м. Києва від 09.11.2023, вчинив новий злочин.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 09.11.2023 ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. Вироком Київського апеляційного суду від 06.03.2024 вказаний вирок було скасовано в частині звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_6 засуджено оскаржуваним вироком, вчинено ним 09.11.2023 о 18 годині 25 хвилин, тобто після постановлення вироку Оболонського районного суду м. Києва від 09.11.2023.

Однак, суд першої інстанції не застосував положення ст. 71 КК України та не призначив ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків, помилково призначивши останньому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, чим істотно порушив вимоги ст.ст. 70, 71 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та постановити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України покарання, після чого на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, у розмірі, запропонованому прокурором в апеляційній скарзі.

Саме такий розмір покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігатиме вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2024 щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`яти років.

На підставі ст.71 КК України призначити ОСОБА_6 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

В іншій частині вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2024 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3