ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 травня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 01 травня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання прокурора про продовження обвинуваченим обраного запобіжного заходу - задоволено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, - продовжено на 60 (шістдесят) діб, а саме до 30 червня 2024 року, без визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги.

Адвокат ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, незаконною, передчасною та такою, що не узгоджується із нормами процесуального та матеріального права.

Сторона захисту запевняє, що обраний відносно її підзахисного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді продовження строку тримання останнього під вартою без права на внесення застави, є неправомірним та безпідставним, з огляду на тривалий час проведення досудового розслідування та слухання справи у суді,

ЄУНСС №726/59/24 Головуючий суддя І інстанції: ОСОБА_7

Провадження №11-кп/822/211/24 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст. 199, 331 КПК України

його позитивні характеризуючі обставини (дані),факт проведення допиту у судовому засіданні потерпілого - ОСОБА_8 , відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та сумнівності, суперечливості та недостатності доводів обвинувачення щодо наявних ризиків у ймовірній процесуальній поведінці обвинуваченого.

Звертає увагу, що пропонуючи застосувати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, орган обвинувачення фактично обмежився тяжкістю інкримінованого ОСОБА_6 злочину та формально і бланкетно послався на загальні ризики визначені ст. 177 КПК України, які, на переконання захисту, не підтверджуються наявними у справі матеріалами.

Крім того, суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора та застосовуючи до ОСОБА_6 найсуворіший вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без права на внесення застави, на переконання захисту, взагалі не вказав та не обґрунтував, за яких підстав дійшов до відповідних висновків, а також не зазначив якими наявними у матеріалах справи доказах підтверджується можливість настання відповідних ризиків.

Вважає, що суд першої інстанції формально віднісся до розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та бланкетно описав ризики визначені статтею 177 КПК України, як на підставу застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не розібравшись у всіх обставинах справи.

На думку захисту, жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений.

Адвокат ОСОБА_5 вважає, що існує достатньо підстав аби змінити ухвалу районного суду в частині продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, обравши будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою з можливим покладенням на нього обов`язків - на час судового розгляду, в тому числі, не виключно із застосуванням альтернативного заходу у вигляді внесення застави.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали та вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши наявні матеріали з кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Ухвалюючи рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177-178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону у повній мірі.

Встановлено, що в провадженні Садгірського районного суду м. Чернівці на розгляді перебуває кримінальне провадження №0000148 від 05.05.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187, ч.5 ст. 185 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Самолусківці, Гусятинського району, Тернопільської області, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 28. ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Рахів, Закарпатської обл., громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , раніше судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350 КК України.

Стороною обвинувачення було дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого із вчиненням інкримінованих йому діянь, а тому кримінальне провадження було скеровано до суду з обвинувальним актом.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування ризиків можливої протиправної поведінки останнього.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189, ч.4 ст. 190 КК України, санкція яких передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. Окрім того, ОСОБА_6 раніше був судимий, проте в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим. Судом першої інстанції також враховано вік, майновий стан, міцність соціальних зв?язків, репутацію обвинуваченого.

Враховуючи, що розгляд цього кримінального провадження в суді триває, а також обставини, характер і тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, які були наявні раніше, зокрема, можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити свою злочинну діяльність, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, - не зменшилися та продовжують існувати.

Також судом взято до уваги й те, що на час вирішення даного питання про продовження обраного запобіжного заходу дане кримінальне провадження не завершене, не допитано усіх потерпілих та свідків, не досліджено докази, а тому обвинувачені можуть перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який посилаючись на практику застосування ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Проте, безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з позицією суду і вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 таких висновків не спростовують.

Зокрема, посилання сторони захисту на тривалість утримання під вартою ОСОБА_6 та не врахування судом його позитивних характеризуючих обставини, а саме: не судимий, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, родину, стійкі соціальні зв`язки, є опікуном особи із фізичними вадами, - не нівелюють доведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України у сукупності з обставинами кримінального провадження та даними про особу обвинуваченого, окрім того зазначені обставини адвокатом не підтверджено жодним доказом.

Доводи адвоката в інтересах підзахисного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки більш м`який запобіжний захід, в тому числі і у вигляді застави, у даному випадку не буде співмірним доведеним ризикам та інкримінованих обвинуваченому злочинів.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про те, що жодний більш м`який запобіжний захід не гарантуватиме виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Колегія суддів також зауважує, що ч.2 ст. 422-1 КПК України передбачено вичерпний перелік документів, які можуть бути витребувані суддею-доповідачем з суду першої інстанції у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів позбавлена можливості дати оцінку всім доводам адвоката ОСОБА_5 . наведеним в апеляційній скарзі, оскільки обмежена відсутністю матеріалів кримінального провадження для повного дослідження заявлених доводів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 не клопотала про розгляд скарги за її участю, як і не було заявлено таких клопотань іншими учасниками, а тому апеляційний розгляд відбувся без участі сторін (ч.4 ст. 422-1 КПК України).

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги сторони захисту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому її слід залишити без задоволення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 01 травня 2024 року, - про продовження ОСОБА_6 , строку тримання під вартою, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3