Справа № 302/334/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2024 смт.Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: заступника начальника СВ ОСОБА_3 , власників майна, щодо якого вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 13 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2024 року до слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна.

У поданому клопотанні заступник начальника СВ на його обґрунтування зазначає про те, що в провадженні слідчого відділу ВП №2 Хустського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000058 від 13.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 23.02.2024 по 24.02.2024 невстановлена особа чи особи шляхом вільного доступу, таємно, в період воєнного часу, умисно викрала акумуляторні батареї з автомобіля марки «ВАЗ» моделі 2107 реєстраційний знак НОМЕР_1 та з автомобіля марки «Nisan» моделі «Almera» іноземної реєстрації НОМЕР_2 , які знаходились на АДРЕСА_1 в несправному стані в яких здійснювалися ремонтні роботи на протязі 8 місяців, чим спричинили заявнику ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

13 березня 2024 за даним фактом було розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування з показань потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що він підозрює до вчинення крадіжки жінку по імені Мілка, яка добре знала побут його будинку і обстановку в ньому, так як проживала восени 2023 року разом з його сином ОСОБА_8 . Остання не досить добре характеризується серед місцевих мешканців. Зараз потерпілому відомо, що вона проживає з іншим співмешканцем в АДРЕСА_2 . Остання та її теперішній співмешканець ніде не працюють та полюбляють зловживати алкоголем.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, 27.03.2024 в період часу з 07 години 50 хвилин до 09 години 00 хвилин, був проведений обшук житла і іншого володіння особи житлового будинку та прибудинкових споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . В ході обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон VIVO V-2036 IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 з сім картою НОМЕР_5 з логічним захистом; мобільний телефон марки Xiomi 11T Pro IMEI1: НОМЕР_6 IMEI2: НОМЕР_6 з двома сім картами НОМЕР_7 та НОМЕР_8 з логічним захистом; електроподовжувачі сірого та білого кольору.

27.03.2024 року слідчим винесено постанову про визнання речових доказів, мотивуючи тим, що в ході досудового розслідування з метою документування та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та причетності осіб до вчинено злочину у кримінальному провадженні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 їхні засоби зв`язку у виді мобільних терміналів з абонентськими SIM-картками мобільних операторів зв`язку, зокрема мобільний телефон марки VIVO V-2036 IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 з сім картою НОМЕР_5 та мобільний телефон марки Xiomi 11T Pro IMEI1: НОМЕР_6 IMEI2: НОМЕР_6 з двома сім картами НОМЕР_7 та НОМЕР_8 можуть бути знаряддям вчинення злочину за допомогою яких останні могли мати зв`язок між собою під час вчинення злочину і ці пристрої можуть бути використані як доказ, обставин, що доказуються в ході досудового розслідування та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення. Повернення мобільний пристроїв володільцям, може призвести до зникнення, втрати та їх пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Окрім того, як вказує слідчий, органом досудового розслідування подано до слідчого судді клопотання про тимчасовий доступ до документів, якими володіє ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна» з метою отримання інформації про з`єднання абонентів мобільних телефонів з сім-картами НОМЕР_5 та НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , які і належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Та з метою збереження речових доказів, запобігання можливості приховування ,пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі, відчуження вилученого в ході обшуку майна, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий звертається до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна, вилученого в ході проведення 27.03.2024 року обшуку за вищевказаною адресою в АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні заступник начальника СВ ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання та на задоволенні клопотання наполягає за наведеними у ньому підставами.

Власники майна, щодо якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти поданого слідчим клопотання щодо накладення арешту на належне їм майно у виді мобільних телефонів та зазначили, що не мають намірів перешкоджати органу досудового слідства у розкритті кримінального правопорушення та готові надати доступ до даних мобільних телефонів шляхом повідомлення паролів доступу.

Вислухавши пояснення заступника начальника СВ ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не заперечували проти задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали клопотання заступник начальника СВ ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на перелічене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання заступник начальника СВ ОСОБА_3 , з наступних підстав.

Згідно положень ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України ,тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно приписів ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до положень ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Беручи до уваги те, що в теперішній час виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, а саме в застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, заступник начальника СВ ОСОБА_3 зазначає, що виявлене та вилучене в будинку АДРЕСА_2 майно фактично може бути знаряддям вчинення злочину, за допомогою яких ОСОБА_4 та ОСОБА_5 могли мати зв`язок між собою під час вчинення злочину і ці пристрої можуть бути використані як доказ обставин, що доказуються в ході досудового розслідування та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та, на думку слідчого, вказане майно може мати істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та з метою запобігання можливості зникнення або відчуження майна, а також для досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий просить застосувати такий захід забезпечення як - арешт майна. Також слідчий вказує, що у разі не накладення арешту на це майно, є ризик зникнення, пошкодження цих слідів та унеможливить у подальшому проведення необхідних слідчих дій.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу ВП №2 Хустського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 13.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

27.03.2024 року в період часу з 07 години 50 хвилин до 09 години 00 хвилин, на підставі ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області (справа № 302/334/23, провадження № 1-кс/302/87/24) від 20.03.2024 року був проведений обшук житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а також усіх розташованих на вказаній території домоволодіння - приміщень, будівель, споруд та інших сховищ тощо, власниками якого на праві спільної сумісної власності є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та в якому фактично проживає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із співмешканцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в ході проведення обшуку слідчим було вилучено наступне майно: мобільний телефон марки VIVO V-2036 IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 з сім картою НОМЕР_5 з логічним захистом; мобільний телефон марки Xiomi 11T Pro IMEI1: НОМЕР_6 IMEI2: НОМЕР_6 з двома сім картами НОМЕР_7 та НОМЕР_8 з логічним захистом; електроподовжувачі сірого та білого кольору.

Згідно постанови заступником начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 27.03.2024 року по кримінальному провадженню №0000058 вилучене під час проведення обшуків майно (речі), а саме: мобільний телефон марки VIVO V-2036 IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 з сім картою НОМЕР_5 та мобільний телефон марки Xiomi 11T Pro IMEI1: НОМЕР_6 IMEI2: НОМЕР_6 з двома сім картами НОМЕР_7 та НОМЕР_8 - визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні і передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що вилучене в ході обшуку майно, має істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки може містити на собі сліди кримінального правопорушення і необхідне для проведення ряду слідчих дій, судових експертиз у кримінальному провадженні №0000058 та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий просить задовольнити клопотання та застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України повинен зберігати об`єктивність та неупередженість, створювати необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Відповідно до положень статті 173 КПК України, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна. Суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Враховуючи, що в ході розгляду даного клопотання органом досудового розслідування наведено достатньо обґрунтованих підстав про необхідність накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 27.03.2024 року, а також з метою необхідності дослідження та проведення першочергових слідчих дій відносно зазначеного вилученого майна (мобільних телефонів), слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, оскільки матеріали клопотання містять достатньо доказів обставин, які обумовлюють мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту це майно та яке відповідає потребам досудового розслідування задля досягнення дієвості кримінального провадження №0000058, відповідно до положень ст.ст.131,132 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що вищевказане майно у кримінальному провадженні №0000422 є речовим доказом і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, тому суд вважає необхідним накласти арешт та тимчасово вилучене майно та заборонити власнику та іншим особам розпоряджатися та користуватися майном до прийняття рішення про скасування арешту.

Таким чином, на переконання слідчого судді, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження до зазначеного майна є необхідним за потребами досудового розслідування і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, оскільки матеріалами клопотання підтверджено, що вищезазначені вилучені предмети відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, та з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на мобільні телефони, які належать ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , задовольнивши клопотання слідчого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час обшуку,що проводився 27 березня 2024 року в період часу з 07 години 50 хвилин по 09 годин 00 хвилин, а саме на:

- мобільний телефон марки VIVO V-2036 IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_4 з сім картою НОМЕР_5 , володільцем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- мобільний телефон марки Xiomi 11T Pro IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_6 , з двома сім картами НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися, користуватися та відчужувати вищезазначене майно до прийняття рішення про скасування арешту.

Заступнику начальника СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 вирішити питання щодо подальшого збереження вищевказаного майна, на яке накладений арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_12