Справа № 459/1827/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/525/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Львів

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 29 квітня 2024 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,проживаючому АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 29 квітня 2024 року по 27 червня 2024 року включно. Визначено обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. 00 коп, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 29 квітня 2024 року щодо нього скасувати.

Просить скасувати запобіжний захід для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Окрім того, звертає увагу на те, що на його ім`я є виклик в ТЦК для проходження служби в ЗСУ. Просить застосувати до нього положення ст. 615 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали контрольного провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно з приписом п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, на розгляді в Червоноградського міського суду Львівської області перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000390 від 12.04.2023 та №0000897 від 09.09.2023, відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Оскаржуваною ухвалою було продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення при судовому розгляді клопотання була доведена наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну процесуальну поведінку та запобіганню встановленим ризикам.

Об`єкт посягання кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 ; обставини та характер вчинення останніх, вид і тяжкість кримінально-правової санкції за інкриміновані діяння; вік та стан його здоров`я; сімейний стан; відсутність законних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків, а також і те, що відносно обвинуваченого діяв запобіжний захід у вигляді застави, ОСОБА_6 покинув місце свого проживання та тривалий час ухилявся від суду у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спроби: 1) переховуватися від суду; 2) незаконно впливати на потерпілих та свідків; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке, у разі визнання його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не має законних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків, а також і те, що відносно обвинуваченого діяв запобіжний захід у вигляді застави, ОСОБА_6 покинув місце свого проживання та тривалий час ухилявся від суду, на думку апеляційного суду свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

З огляду на це, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки тільки такий запобіжний захід забезпечить запобігання встановленим ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 615 КПК України, враховуючи дані про особу останнього та конкретні обставини справи.

Також в оскаржуваній ухвалі наведені достатні обґрунтування щодо визначеного розміру застави, який на переконання колегії суддів, обумовлений тим ступенем довіри до обвинуваченого, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час саме такий розмір застави, визначений судом першої інстанції як альтернативного запобіжного заходу здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про необхідність, враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, призначення ОСОБА_6 застави у розмірі саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Відтак, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, є необґрунтованими і безпідставними.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість зміни запобіжного заходу, при цьому дослідив належним чином всі наявні в матеріалах провадження відомості та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі сторони захисту мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для зміни оскаржуваної ухвали за наслідками апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 29 квітня 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4