Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/252/2024 Справа № 641/7476/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 від 03.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2020 року близько 06-00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись біля 1-го під?їзду за адресою: АДРЕСА_1 , маючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_7 , на грунті раніше виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою нанесення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_7 , стоячи обличчям до неї на відстані витягнутої руки, завдав останній три удари кулаком правої руки в область грудної клітини, при цьому, тримаючи ОСОБА_7 лівою рукою за зап?ястя правої руки, та правою ногою наніс два удари по лівій нозі останньої в область гомілки. Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , продовжуючи тримати останню, кулаком правої руки наніс їй один удар у верхню скроневу частину голови, від чого ОСОБА_7 впала на спину на асфальт. Після того як ОСОБА_7 підвелась та направилась в сторону лавки, яка стояла біля під?їзду, ОСОБА_5 штовхнув останню на лавку, внаслідок чого ОСОБА_7 при падінні вдарилась лівим боком тулуба об вказану вище лавку. Коли ОСОБА_5 побачив, що до під?їзду під?їхала швидка допомога, останній припинив свої протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми протиправними діями спричинив ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження, а саме - множинні синці на розгинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині, по попередній поверхні правого і лівого плеча в нижній третині, по внутрішній поверхні лівого плеча в нижній третині, по задній бічній поверхні грудної клітині зліва, по задній пахвовій лінії в проекції нижніх ребер, по передній поверхні правого стегна в нижній третині, по передній поверхні лівого колінного суглоба, по задній поверхні правої гомілки у верхній третині, садна на тлі синців в області проекції нижньо-грудного відділу хребта, в ділянці проекції основних суглобів перших пальців правої та лівої кисті, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заявили клопотання про закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, мотивуючи тим, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минули строки давності.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника не заперечувала.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи, подала до суду заяву згідно якої не заперечувала проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України внаслідок спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 44 КК України та ч.1 ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Ст. 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України (в діючій на теперішній час редакції та на момент вчинення кримінального правопорушення), згідно ст.12 КК України за класифікацією кримінальних правопорушень належить до кримінальних проступків, тому особи, які їх вчинили, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України, звільняються від кримінальної відповідальності по закінченню 2 років з моменту їх вчинення.

Згідно обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, були вчинені ним 28.09.2020 року.

Таким чином, з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України, пройшло більше двох років.

Суду не надано відомостей щодо переховування ОСОБА_5 від суду та слідства, тобто даних про зупинення строків давності під час досудового розслідування та суду не встановлено. Також не встановлено відомостей про вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8,10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За змістом ст. ст. 284-288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також за частиною 6 статті 368 КПК, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Верховного Суду від 14.09.2020 в справі №493/1843/16-к зроблено такий висновок: «Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України».

Аналогічні висновки, зокрема, містяться в ухвалах Верховного Суду від 16.12.2019 в справі №754/10717/17, від 30.03.2020 у справі №635/5683/18, постановах Верховного Суду від 20.03.2018 в справі №463/5277/16-к, від 19.11.2019 в справі №345/2618/16-к, від 20.10.2020 у справі 204/4728/15-к, від 11.11.2020 в справі №455/229/17.

Таким чином, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

У судовому засіданні суд роз`яснив ОСОБА_5 підстави та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_5 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності до винесення остаточного рішення по справі буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю.

Матеріали справи містять також цивільний позов ОСОБА_7 поданий в особі представника адвоката ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 121371 грн..

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи вимоги ст. 128- 129 КПК України, суд роз`яснює цивільному позивачу право на пред`явлення позовних вимог до обвинуваченого в порядку цивільного судочинства та залишає позов, який був пред`явлений в даному кримінальному провадженні без розгляду.

Керуючись вимогами ст. 128, 129, 284, 288, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за ч.1 ст. 125 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_7 , поданий в особі представника - адвоката ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя- ОСОБА_1