Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/571/24
Номер провадження 1-кс/530/129/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2024 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 07.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В :

12.03.2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшли матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 , яке погоджене із прокурором Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 ..

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що07.03.2024 до ВП №4 по телефону надійшло повідомлення зі служби 102 від старшого оперуповноваженого ВКП майора поліції ОСОБА_4 про те, що 07.03.2024 о 16:13 в лісовому масиві на західній околиці с. Велика Рублівка, Полтавського району, Полтавської області, який належить Великорублівській сільській раді, працівники поліції зупинили в лісі трактор марки Т25, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого у АДРЕСА_1 , який здійснив незаконну порубку 17 сухих дерев сосни та двох сиро ростучих дерев породи клен.

07.03.2024 за вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

07.03.2024 під час огляду місця події в присутності двох понятих у лісовому пасиві на західній околиці с. Велика Рублівка, Полтавського району, Полтавської області, виявлено та вилучено колісний трактор марки «Т-25» ДНЗ 16548ВІ, 2008 р.в., заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , та колісний металевий саморобний причіп без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 від 21.05.2013 на ім`я ОСОБА_6 , бензопилу марки «STIHL» модель «MS 180», помаранчевого кольору, 2017 р.в., 17 прикореневих зрізи дерева сосни та 2 прикореневих зрізи дерева клену. В подальшому вказані речі та предмети вилучено у встановленому законом порядку, та цього ж дня (07.03.2024) постановою слідчого СВ вказане визнано речовими доказами по даному кримінально провадженню.

07.03.2024 вказана деревина, бензопила трактор з причепом визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги, що вищевказані предмети та речі можуть міститив собі відомості, що допоможуть встановленню фактичних даних і обставин вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому вони можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що на ньому міститься та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні виникла потреба звернутися з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження (п.5 ст. 3 КПК України).

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004тавід 11.10.2011 року №10-рп/2011.

Відповідно до положень ст. 9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов`язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Разом з цим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).

За нормами ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1ст.84 КПК України).

Належними є докази, які прямо або непрямо підтверджують існування чи відсутність інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).

Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1ст.94 КПК України).

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено перелік обставин, які повинен довести слідчий, прокурор з метою необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч.5 цієї статті, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на вони посилаються під час розгляду питання про застосування заходів кримінального провадження.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п.3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Сукупність досліджених матеріалів клопотання про накладення арешту на майно дає підстави вважати, що слідчим та прокурором відповідно до ч.2 ст.171 КПК України доведено: 1) підстави та мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати.

Згідно з ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Проте, всупереч п.2, п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий просить накласти арешт на: свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 від 21.05.2013 на ім`я ОСОБА_6 , бензопилу марки «STIHL» модель «MS 180», помаранчевого кольору, 2017 р.в., 17 прикореневих зрізи дерева сосни та 2 прикореневих зрізи дерева клену, колісний трактор марки «Т-25», ДНЗ 16548ВІ, 2008 р.в., заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , та колісний металевий саморобний причіп без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,але до матеріалів клопотання не надано відомостей про те, кому саме належить вилучена деревина породи сосни та клен, незрозуміло кому саме спричинені збитки, не встановлена сума збитків і чи буде вона істотною, не надано документів щодо визначення об`єму деревини,відсутні документи про власника земельної ділянки на якій виявлено порубку дерев, відсутні підтверджуючі документи кому належитьбензопила марки «STIHL» модель «MS 180», а отже відсутні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Крім цього слідчий суддя звертає увагу на те ,що доданий до матеріалів клопотання витяг з ЄРДР від 07.03.2024 року не підписаний уповноваженою особою. Отже надані в обгрунтування клопотання документи: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (який належним чином не завірений), протокол огляду місця події від 07.03.2024 року, постанова про визнання і приєднання речових доказів від 07.03.2024 року та письмове пояснення ОСОБА_5 не є достатніми доказами вчинення злочину, передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України.

Частиною 3 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таке рішення слідчого судді про повернення прокурору клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, як речові докази буде справедливим та відповідатиме вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства.

Крім цього слідчий суддя виходив, з того, що як стверджує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_7 для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170, 171,172,309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотаннястаршого слідчого СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 07.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, повернути прокурору Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_7 та встановити строк в 72 години для усунення недоліків, з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1