ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/927/24 Справа № 204/3961/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 15 червня 2024 року включно. Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 100 000 грн. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладено процесуальні обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3 ст. 194 КПК України

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, переховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, не працює і не має джерела доходів, і цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків чи потерпілих та вчинення нового кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , має місце проживання, інфекційні хвороби та потребує постійної терапії, а тому є необхідним застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Також вказує, що слідчий суддя, не оцінивши належним чином докази по справі, прийшов до необгрунтованого висновку про недостатність застосування до його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_6 , належним чином виконав вказані вимоги кримінального процесуального закону.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 від 04.08.2023; витягом з ЄРДР від 06 серпня 2023 року; протоколом допиту потерпілої від 08.08.2023 року; протоколом огляду місця події від 05 серпня 2023 року ; протоколом огляду від 06.08.2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 від 08.08.2023 року, - який в своїй сукупності вказує на вірогідну причетність ОСОБА_6 до інкримінованого злочину; протоколом затримання особи від 20.04.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.08.2023 року; висновком експерта № СЕ-19/104-23/27237-Д від 10.08.2023 року; повідомленням про підозру у вчиненні злочину від 10.08.2023 року, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того ОСОБА_6 , згідно із відомостями про його особу, є раніше неодноразово судимим і, будучи засудженим останнім вироком Рубіжного районного суду Луганської області від 06 червня 2019 року за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі до 3 років 3 місяців, обгрунтовано підозрюється у скоєнні нового тотожного злочину.

При цьому також приймається до уваги, що ОСОБА_6 не працює, легального джерела доходів не має, на шлях виправлення не став з огляду схильність до вчинення корисливих злочинів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що стосовно ОСОБА_11 існують ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування цього підозрюваного від слідства та суду, можливого ухилення від відповідальності за вчинений злочин, у раз доведення його вини, та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, із наданих матеріалів вбачається, що у даному кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_6 27.09.2023 року було оголошено у розшук, після чого на підставі ухвали слідчого судді від 19.03.2024 року його було затримано. Вказані обставини свідчать про особливу вагомість ризику переховування цього підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

У розумінні практики ЄСПЛ вагомість ризику втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Колегія суддів оцінює вищенаведені обставини як виключно вагомі і такі, що поза розумним сумнівом підтверджують стійкість протиправної поведінки ОСОБА_6 , антисоціальну спрямованість його особи, і те, що запобігти доведеним ризикам можливо тільки шляхом обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи нездатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що підозрюваному визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у відповідності до вимог ст. ст. 183,182 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного злочину, майнового стану підозрюваного, в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, через щодо доводи захисту про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу належить вважати безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо недоведеності наявності відносно ОСОБА_6 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України та відсутності підстав для висновку про неможливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, - є по суті особистими упередженими міркуваннями та оцінками апелянта як особи, зацікавленої у вирішенні порушеного слідчим питання на користь його підзахисного, та не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4