СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7015/24 пр. № 1-кп/759/1128/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семенівка Чернігвської області, українка, гр-ка України, освіта середня, не заміжня, не працює, зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , згідно із ст. 89 КК України вважається такою, що не має судимості, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники - потерпіла ФОП « ОСОБА_7 »,

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2024 року, близько 15 год. 22 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині «Miraton» на території торгівельного центру «LAVINA-MALL», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-д , діючи в умовах воєнного стану з корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгових полиць чуже майно, а саме: кросівки «GUESS» білого кольору, вартістю 6 999 грн. (без ПДВ) та вийшла з ними з магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитана в суді обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні в наведеній частині визнала у повному обсязі, щиро покаялася і показала, що, дійсно, 19 січня 2024 року в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині «Miraton» торгівельного центру « LAVINA-MALL » в м. Києві по вул. Берковецька, 6-д , маючи намір викрасти чуже майно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгових полиць кросівки «GUESS», вартість яких у 6 999 грн. не оспорювала, з якими не оплативши їх на касі вийшла з магазину, розпорядившись ними у подальшому на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі вказані фактичні обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і також викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх вказаних фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження з цього приводу доказів по справі.

Разом з тим, за обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачувалася і у тому, що крадіжку за наведених вище обставин вона вчинила повторно. При цьому на підтвердження цієї обставини в обвинувальному акті, на що звертав увагу суду і прокурор, міститься посилання, на те, що ОСОБА_8 раніше судима: 01 листопада 2019 року Дарницьким райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 08 грудня 2021 року Шевченківським райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 22 грудня 2023 року та 12 січня 2024 року направлені обвинувальних акти до Голосіївського райсуду м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду на підтвердження цих обставин прокурор надав і судом були досліджені копії вказаних вироків, а також наявне у справі листування із Голосіївським райсудом.

Указані дані про засудження ОСОБА_9 Дарницьким та Шевченківським райсудами м. Києва, в обох випадках із застосуванням правил ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, а також про направлення у 2023-2024 роках обвинувальних актів щодо неї до іншого суду підтверджені документально та стороною захисту не оспорювалися, а тому суд вважає їх доведеними.

Водночас, наявність цих відомостей, на які посилався прокурор і які суд вважає доведеними, не вказує на правові підстави для визнання вчиненої обвинуваченою крадіжки повторною.

Так, за правилами п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України, які регламентують строки погашення судимості, такими, що її не мають, визнаються особи, засуджені відповідно до ст. 75 КК України, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Натомість, поставлена у провину обвинуваченій крадіжка вчинена нею у 2024 році, тобто поза межами іспитового строку, визначених вироками від 01 листопада 2019 року та від 08 грудня 2021 року, даних про скасування рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо обвинуваченої немає, а за змістом закону повторність відсутня, якщо судимість за раніше вчинене кримінальне правопорушення була погашена.

Крім того, за правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України, вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями КК України, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині КК України. Отже, ключовим для встановлення ознаки повторності є факт доведення вчинення двох або більше кримінальних правопорушень.

Особа вважається такою, що вчинила кримінальне правопорушення, виключно на підставі вироку, що набрав законної сили (ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 КПК України), тому факт направлення інших обвинувальних актів до суду не може бути визнаний легітимним підтвердженням вчинення особою кримінального правопорушення.

Отже, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_9 таку кваліфікуючу ознаку вчиненої нею крадіжки як повторність, оскільки у передбачений законом спосіб під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено наявність в неї судимості за кримінальні правопорушення, які могли уторити б таку поворотність (ст. 32 КК України), так само як і відсутні дані про вчинення обвинуваченою таких кримінальних правопорушень в межах обвинувачення за цим провадженням.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 19 січня 2024 року вчинила в умовах військового стану таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке належить ФОП « ОСОБА_7 », а тому ці дії обвинуваченої кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_10 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про її особу, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності, а встановлений судом іспитовий строк кожного разу стримував її від подальших протиправних дій, характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в її осудності. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 , суд визнає її щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченої, її вік, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_11 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, призначає їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням правил ст. 75 КК України та призначенням іспитового строку на максимальний термін, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і в даному конкретному випадку достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, прийняте судом рішення про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, суд, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України за клопотанням захисника змінити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на нічний домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 - ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ - змінити на ДОМАШНІЙ АРЕШТ до набрання вироком законної сили у період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на засуджену ОСОБА_13 на вказаний строк дії домашнього арешту обов`язки, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

1.Прибувати до суду за першою вимогою;

2.Заборонити засудженій ОСОБА_10 залишати місце свого проживання, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 у нічний час доби з 23.00 до 06.00 наступного ранку;

3.Повідомляти суд про зміну місця свого проживання - не виконання яких (обов`язків), може стати підставою для обрання іншого більш суворого запобіжного заходу

На період дії воєнного стану на території України дозволити засудженій ОСОБА_10 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 20 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» у нічний час доби з 23.00 до 06.00 наступного ранку відлучатися з місця проживання з метою перебування в укритті.

Виконання вироку в частині зміненого запобіжного заходу покласти на орган Національної поліції України за вказаним місцем проживання ОСОБА_11

Звільнити ОСОБА_12 з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази після набрання вироком законної сили: особисті речі засудженої - повернути останній, кросівки - повернути законному володільцю, інші (диск) - зберігати при матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_14