Справа № 638/5584/21
Провадження № 1-кп/638/483/24
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 0004868 від 12 березня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

в с т а н о в и в:

15 квітня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження № 0004868 від 12 березня 2015 року з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0004868, 20.07.2014 у період часу з 14:30 до 15:00 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_6 під час виконання бойового завдання в складі розвід групи, керування якої здійснював, поблизу села Георгіївка Луганської області, попав разом з іншими військовослужбовцям, під бойові обстріли диверсійної групи противника, зазнавши осколкового поранення в ділянку голови.

Після отриманих ушкоджень голови, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_6 , отримавши першу медичну допомогу від іншого військовослужбовця, продовжив виконувати бойові розпорядження командування військової частини та керувати розвідувальною групою до виходу на безпечне місце основної дислокації колони військ військової частини.

Прибувши у складі розвід групи до дислокації колони військ військової частини, військовослужбовця капітана ОСОБА_6 було оглянуто військовим медичним працівником, надано першу медичну допомогу та у подальшому 20.07.2014 приблизно об 17:00 годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, направлено до приймального відділення Щастинської міської лікарні Луганської області, де йому медичними працівниками вказаної лікарні надано медичну допомогу у вигляді накладення швів на рану з подальшою перев`язкою голови та поставлення діагнозу: закрита черепно-мозкова травма; осколкове поранення лівої тім`яної області, без пошкодження кості, струс головного мозку.

У подальшому близько 07:25 годині 21.07.2014 санавіацією військовослужбовця капітана ОСОБА_6 , який перебував у ясній свідомості та адекватному стані разом з іншими хворими, доставлено до військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення подальших лікувальних хірургічних, терапевтичних заходів та відновленої терапії.

Під час огляду військовослужбовця капітана ОСОБА_6 . лікарем-нейрохірургом військової частини НОМЕР_2 , останнім визначено його стан середньої важкості з урахуванням характеру поранення та знаходженням хворого у ясній свідомості та адекватному стані (з позначкою у графі «доставка у відділення» - «пішки»), в неврологічному статусі без грубої вогнищевої симптоматики та поставлено попередній діагноз: «вогнепальне осколкове поранення в лівій лобній ділянці з вогнепальним вдавленням переломом лобної кістки зліва».

Після виконання лабораторно-інструментального обстеження, проведення СКТ головного мозку та вторинного огляду військовослужбовця капітана ОСОБА_6 . лікарем - нейрохірургом, начальником травматологічного відділення, начальником клініки ушкоджень, було остаточно поставлено діагноз: «вогнепальне осколкове поранення в лівій лобній ділянці (волосистої частини голови) з вогнепальним вдавленим переломом лобної кістки зліва зі стисненням головного мозку кістковими уламками на фоні забою головного мозку, субарахноідальний крововилив?», та прийнято рішення про виконання хворому операції - хірургічної обробки вогнепальної рани, видалення кісткових уламків.

З метою проведення передопераційного огляду військовослужбовця капітана ОСОБА_6 відповідно до п. 1.3 «Форми первинної облікової документації №003-3/о - Передопераційний огляд анестезіологом та протокол загального знеболення та Інструкцію щодо її заповнення», яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 № по зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.04.2012 №661/20974, був визначений лікар - анестезіолог військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 , який перебував на посаді ординатора відділення невідкладної медичної допомоги, інтенсивної терапії, анестезіології, реанімації та детоксикації.

Близько 12:30 годині 21.07.2014 військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 лікар- анестезіолог ОСОБА_4 провів передопераційний огляд військовослужбовця капітана ОСОБА_6 за результатами якого при наявності хворого та медичних документів, за відсутності висновків невропатолога, даних рентгенографії черепа у двох проекціях, люмбальної пункції з аналізом ліквору, бактеріальної проби з рани, кров на RW (реакція ОСОБА_7 ), аналізу крові на вміст алкоголю, у графі алергічний анамнез визначив «не обтяжений зі слів хворого», за ступенем операційного ризику за шкалою АSА (шкала американської асоціації анестезіологів), безпідставно, необґрунтовано, за відсутності жодних даних, огляду, лабораторних або інструментальних досліджень, що вказували б на тяжкий стан хворого, виставив шкалу - IV Е (важке системне порушення з боку центральної нервової системи, що створює серйозну загрозу для життя пацієнта, і потребує невідкладного оперативного лікування) та призначив за результатами передопераційного огляду загальну, внутрішньовенну, багатокомпонентну анестезію з інкубацією трахеї та проведення ШВЛ (штучної вентиляції легень).

У подальшому близько 16:30 годині 21.07.2014 військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 лікар-анестезіолог ОСОБА_4 , перебуваючи в операційному приміщенні, почав укладати хворого капітана ОСОБА_6 до операційного столу та проводити технічні та анестезійні заходи з метою подальшого здійснення оперативного втручання іншими лікарями.

Піп час проведення технічних та анестезійних заходів, перебуваючи в операційному приміщенні у складі залученої групи лікарів різних кваліфікацій, військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець лікар- анестезіолог ОСОБА_4 . після введення хворого військовослужбовця капітана ОСОБА_6 в наркоз (анестезію) в порушення ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, «Положення про лікаря-анестезіолога структурного підрозділу служби анестезіології», що затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.1997 № 303, «Положення про клініку невідкладної медичної допомоги інтенсивної терапії анестезіології реанімації та детоксикації», що затверджена 10.03.2010 наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 64 п.п. 3.2.3 розділу 3 «Обов`язки посадових осіб», діючи із злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення не забезпечив хворого, якому виставив шкалу - IV Е (шкала американської асоціації анестезіологів) апаратом вимірювання (SpO2), в наслідок недбалого ставлення до своїх професійних обов`язків, із запізненням діагностував зупинку серцевої діяльності, що вказує на максимальне розширення зіниць, які свідчать про тривалу зупинку серця понад 1 хвилину, яка документально зафіксована о 16:50 годині 21.07.2014, що настала в ході анестезіологічного забезпечення, в наслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків за результатами порушення вентиляції легень хворого (загину інкубаційної трубки чи її повного від`єднання або навіть проведення хибної інкубації в стравохід) та у подальшому неналежному виборі і надання при виникненні асистолії у хворого, медичних препаратів, що відповідно до висновків судово-медичних експертів № 53-КЕ/2016 від 12.02.2016, №180/17 від 02.08.2017, № 266/19 від 22.10.2019, № 155/20 від 05.06.2020 у сукупності спричинили тяжкі наслідки для хворого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 у вигляді тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, а саме неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та скасування арешту майна.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене захисником клопотання. Пояснив, що усвідомлює наслідки закриття кримінального провадження.

Прокурор в судовому засідання проти закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не заперечувала.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Раніше від потерпілих надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням їх на військовій службі. Враховуючи положення ст. 286 КПК України, яка суд зобов`язує суд невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути заявлене клопотання без участі потерпілих.

Суд, розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про закриття кримінального провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КК України, 21 квітня 2014 року.

Санкція частини 1 статті 140 КК України (в редакції станом на 21 квітня 2014 року) передбачає покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції станом на 21 квітня 2014 року) дане кримінальне правопорушення було злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на 21 квітня 2014 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Аналогічні строки встановлено в п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України в редакції закону станом на дату розгляду справи, а саме: Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КК України становив 3 роки та закінчився 21 квітня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положенням ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст.49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, згідно з положеннями частин 2 та 3 ст. 49 КК України, передбачені вказаною статтею строки давності можуть зупинятися, якщо особа, що вчинила злочин, ухиляється від досудового слідства або суду та перериватися, якщо до закінчення такого строку особа вчинить новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування положень ч. 1 ст. 49 КК України зі згодою потерпілого на це, оскільки обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, яку обвинувачений надав та просив закрити провадження і не наполягав на продовженні розгляду справи в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КК України сплинув 21 квітня 2017 року. Відомості про зупинення чи переривання строку давності у цьому кримінальному провадженні відсутні. Водночас обвинувачений проти закриття кримінального провадження не заперечує.

За таких обставин ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Варто зазначити, що суд був позбавлений можливості розглянути кримінальне провадження до спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки кримінальне провадження надійшло до суду лише 15 квітня 2021, тобто майже через чотири роки після закінчення строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закриттю, суд залишає без розгляду заявлений цивільний позов ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в рамках вказаного кримінального провадження та роз`яснює їм право на звернення до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За таких обставин, суд скасовує арешт майна, накладений в рамках даного кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, керуючись ст. 174, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст. 140 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.

Кримінальне провадження № 0004868 від 12 березня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 право на звернення до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку цивільного судочинства.

Речові докази, а саме медичні картки № 6195, № 8001, № 19849 стаціонарного хворого ОСОБА_6 , копії паспортів на медичну апаратуру дефібрилятор автоматичний Power Hearst AED G3, апарат для інгаляційного наркозу та вентиляції легень «ЮТАС», копію свідоцтва про повірку робочого засобу, наркозний апарат фірми «АКОМА», CD диск 1 шт, CD-R в кількості 2 шт із обстеженням ОСОБА_6 зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0004868.

Арешт всього рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження всього рухомого та нерухомого майна, накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2021 року у справі № 638/5584/21 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 25 березня 2024 року о 09:00 год

Головуючий суддя ОСОБА_1