Справа № 182/2832/24
Провадження № 1-кс/0182/692/2024
У Х В А Л А

Іменем України

03.07.2024 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 02.05.2024 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курськ, рф, гр. України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого ТОВ «ПК «Дніпровський», оброблювач птиці, особою з інвалідністю та депутатом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

13.04.2004 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 121 КК України, до семи років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково в порядку ст. 81 КК України на дев`ять місяців один день,

06.10.2010 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст. 187 КК України, до трьох років сім місяців позбавлення волі, 14.02.2013 року звільнився умовно-достроково в порядку ст. 81 КК України на вісім місяців одинадцять днів,

29.05.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 185 КК України до десяти років позбавлення волі, 29.10.2023 Казанівським районним судом Миколаївської області звільнено умовно-достроково від покарання у вигляді позбавлення волі, невідбута частина дев`ять місяців вісімнадцять днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 02.05.2024 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000573 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено достатній обсяг доказів, що доводять обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 06.07.2024 року

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженцю м. Курськ, рф, із неповною середньою освітою, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, працюючий на посаді «оброблювач птиці дільниці підвішування живої птиці» ТОВ «ПК «Дніпровський», не являється депутатом та особою з інвалідністю, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 13.04.2004 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України, до семи років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково в порядку ст. 81 КК України на дев`ять місяців один день;

- 06.10.2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 187 КК України, до трьох років семи місяців позбавлення волі, 14.02.2013 звільнився умовно-достроково в порядку ст.81 КК України на вісім місяців одинадцять днів;

- 29.05.2015 року Вознесеньським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України до десяти років позбавлення волі, 08.11.2023 року звільнився умовно-достроково в порядку ст. 81 КК України на дев`ять місяців 19 днів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду за вчинення умисного вбивства, на шлях виправлення не став та вчинив умисне вбивство за наступних обставин.

29 квітня 2024 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись по вул. Гетьмана Сагайдачного в м. Нікополь, зустрів малознайомого йому чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким познайомився та в ході спілкування, вони разом прослідували за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , з метою розпиття алкогольних напоїв та вирішення питання за працевлаштування, але в період часу між 13 годиною 40 хвилин та 14 години 03 хвилини (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт біля домоволодіння АДРЕСА_2 , який закінчився тим, що ОСОБА_6 пішов в будинок зазначеного домоволодіння, а ОСОБА_4 пішов в напрямку вул. Академіків Скороходів в м. Нікополь, Дніпропетровської області.

ОСОБА_4 не бажаючи припиняти раніше виниклий конфлікт з ОСОБА_6 , 29 квітня 2024 року в період часу між 14 годиною 19 хвилин та 14 години 45 хвилини (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) повернувся до домоволодіння АДРЕСА_2 та зайшов до приміщення будинку де в той час знаходився ОСОБА_6 . Перебуваючи в приміщення будинку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_6 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство, котрий перебував в стані алкогольного сп`яніння.

29 квітня 2024 року в період часу між 14 годиною 19 хвилин та 14 години 45 хвилини (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_6 , діючи умисно, взяв кухонний ніж , який знаходився в даній кімнаті, та тримаючи у правій руці наніс один удар в область спини справа ОСОБА_6 , після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір направлений на умисне вбивство ОСОБА_6 , хаотично наніс не менше 13 ударів кухонним ножом, який тримав у правій руці в область, лівого стегна, грудної клітини та живота ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому, згідно висновку експерта № 206 від 03.06.2024 року тілесні ушкодження у вигляді колото-різане проникаюче поранення передньої поверхні грудної клітини справа з ушкодженням правої легені(№1), колото-різана непроникаюча рана передньої поверхні грудної клітини в проекції середньої третини грудини (№2), колото-різане проникаюче поранення передньої поверхні грудної клітини в проекції нижньої третини грудини з ушкодженням серцевої сорочки (№3), 7 (сім) колото-різаних проникаючих поранень передньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням серцевої сорочки, серця, множинними ушкодженнями лівої легені(№4-10), колото-різане проникаюче поранення передньої черевної стінки з ушкодженням брижі товстої кишки (№11), колото-різане поранення лівого стегна з ушкодженням великої підшкірної вени (№12), колото-різане проникаюче поранення задньої поверхні грудної клітини (спини) з ушкодженням правої легені(№13).

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних проникаючих поранень передньої і задньої поверхонь грудної клітини, живота і лівого стегна з множинними ушкодженням легень, серця, брижі товстої кишки, великої підшкірної вени лівого стегна (рани №№1, 3-13), стосовно живих осіб, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Ці ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Колото-різана непроникаюча рана передньої поверхні грудної клітини в проекції середньої третини грудини ( рана №2) у прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває і, стосовно живих осіб, має ознаки легкого тілесного ушкодження.

Смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наступила від множинних колото-різаних поранень грудної клітини, живота і лівого стегна з множинними ушкодженнями легень, серця, брижі товстої кишки, великої підшкірної вени лівого стегна, що супроводжувалися рясною зовнішньою кровотечою та ускладнилися розвитком масивної крововтрати, яку слід вважати безпосередньою причиною смерті.

Від отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер на місці.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 інкримінованому йому злочину повністю підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події та вилученими речовими доказами;

- протоколами огляду відеозаписів від 04.05.2024 року;

- протоколом допиту ОСОБА_8 від 04.05.2024 року, та 06.05.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.05.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.05.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.05.2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 04.05.2024 року;

- висновком експерта № 206 від 03.06.2024 року

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від суду, окрім того відразу після скоєння злочину ОСОБА_4 , з місця злочину зник, намагався приховати сліди скоєння злочину та покинув межі Нікопольського регіону.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілого та свідків) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів, оскільки перебуваючи на свободі матиме фактичну можливість впливу на потерпілого та свідків.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення), оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий: 13.04.2004 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України, до семи років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково в порядку ст. 81 КК України на дев`ять місяців один день; 06.10.2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 187 КК України, до трьох років семи місяців позбавлення волі, 14.02.2013 звільнився умовно-достроково в порядку ст.81 КК України на вісім місяців одинадцять днів; 29.05.2015 року Вознесеньським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України до десяти років позбавлення волі, 08.11.2023 року звільнився умовно-достроково в порядку ст. 81 КК України на дев`ять місяців 19 днів. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів.

Враховує, що інкримінований ОСОБА_4 злочин належить до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення; доведення існування ризиків: переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, у сукупності, є всі підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дій, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків його задокументованої злочинної діяльності, з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив прокурору, суді та покинути відомі можливі місця перебування, що підтверджується тим, що відразу після скоєння злочину ОСОБА_4 покинув територію Нікопольського регіону.

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає можливість передачі його на поруки;

- не підтверджено факт наявності у ОСОБА_4 будь-яких заощаджень, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

- ОСОБА_4 не має родичів, які б могли його утримувати у разі обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, наданими матеріалами клопотання доведено відсутність обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що ОСОБА_4 раніше був засуджений за злочини скоєнні проти життя та здоров`я особи, на шліх виправлення не став та скоїв новий аналогічний злочин, що свідчіть про неможливість останнього адаптуватися до нормального способу життя тому виникла необхідність обрання у відношенні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, який забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

У зв`язку чим, прокурор просив продовжити строк тримання під вартою щодо підозрюваного строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив що має родичів - сестру, брата та матір.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію ОСОБА_4 .

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Справа розглядається в порядку п. 6 ст. 199 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

У п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом приймається до уваги практика Європейського суду з захисту прав людини про те, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до у ваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Під час розгляду заявленого прокурором клопотання не спростовується питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та те, що на даний час до суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, суд вважає, що наявна підозра у вчиненні обвинуваченим вказаних правопорушень є вочевидь обґрунтованою.

Крім того, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, його соціальні зв`язки, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенню.

Суворе покарання, яке може бути призначене обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, може спонукати його переховуватись від суду. Суворість покарання, при оцінці ризику переховування від суду, узгоджується з позицією ЄСПЛ, зазначеною в рішеннях, викладених у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України».

Стосовно ризику впливу на свідків то він також має місце.

Доволі високим є ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, враховуючи відомості про особу підозрюваного.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги відомості про репутацію ОСОБА_4 , який є раніше неодноразово судимою особою за вчинення особливо тяжких злочинів проти здоров`я та життя. Інкримінований злочин ОСОБА_4 вчинив в період умовно-дострокового звільнення, що було свідомим для нього та під час дії воєнного стану в країні. ОСОБА_4 немає протипоказань щодо його утримання під вартою. Він є особою доволі молодого віку, фізично розвинутим та на даний час немає міцних соціальних зв`язків з родиною, оскільки з його слів, сестра мешкає у м.Львів, мати і цивільна дружина тимчасово проживають за межами України. Тобто в його оточенні немає осіб, які б заслуговували на довіру і які б могли поручитися за його процесуальну поведінку.

Таким чином, перевіривши поєднання ймовірності та наслідків настання несприятливих подій, встановлених при застосуванні та продовжені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, приходить до висновку про те, що і на даний час ризики, передбачені ч.1, 5 ст.177 КПК України, встановлені судом раніше, продовжують існувати, є реальними та не зменшились.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 зможе ухилитися від суду та не виконувати процесуальні обов`язки, а підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на вищевикладені обставини, суд не вбачає.

На підставі викладеного суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити не більш ніж на 60 діб.

Визначення розміру застави для підозрюваного в даному випадку неможливо, оскільки злочин вчинено з застосуванням насильства, яке потягло за собою смерть людини.

Керуючись п.6 ст. 199 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб, тобто до 31 серпня 2024 року.

Застава не визначалась.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1