Справа № 592/3403/18
Провадження № 1-кп/592/29/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0004398, відомості за яким 18.11.2017 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, Сумської обл. , який не має постійного місця реєстрації проживання, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який офіційно ніде не працевлаштований та ніде не працює, який має повну середню освіту, неодруженого, громадянина України, українця, невійськовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого: 1) вироком Охтирського районного суду Сумської області від 12.07.2005 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців; 2) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 28.12.2006 року за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу в розмірі 510 грн. ; 3) вироком Краснопільського районного суду Сумської області від 05.07.2007 року за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 304, ч. 1 ст. 70 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; 4) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19.07.2011 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 місяців; 5) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.06.2012 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 місяць; 6) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.08.2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки; 7) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.09.2012 року за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки; 8) вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців; 9) вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.10.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці; 10) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 07.06.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки; 11) вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2020 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників обвинуваченого: адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

15.11.2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилин між раніше знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_16 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення майна, яке належить ОСОБА_17 з квартири за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 за попередньою змовою зі своєю знайомою ОСОБА_16 приїхали на таксі, яке раніше замовляли до будинку АДРЕСА_3 . В подальшому вони підійшли до дверей квартири АДРЕСА_4 за вказаною адресою, де ОСОБА_9 вибив двері до квартири. Після чого вони незаконно проникли до вказаної квартири, де реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння потерпілому майнової шкоди, бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_5 , пройшовши до ванної кімнати за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 самостійно від`єднав пральну машинку Zanussi Slim ZWS181 , № НОМЕР_1 , білого кольору, та разом з ОСОБА_16 завантажили її на простирадло, яке знайшли в квартирі та винесли вищезазначену пральну машинку з квартири. Продовжуючи свої спільні протиправні дії вони, вийшовши з під`їзду даного будинку на вулицю, завантажили зазначену пральну машинку до таксі, яке чекало їх на вулиці біля під`їзду, на якому вони раніше приїхали до зазначеного будинку. Після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_16 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_16 заподіяли потерпілому ОСОБА_17 майнову шкоду, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/3758е від 01.12.2017 року, на суму 3300 грн. . Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному, з корисливих мотивів, шляхом проникнення до житла, вчиненому за попередньою змовою групою осіб викраденні майна, на загальну суму 3300 грн. , що належить ОСОБА_17 , ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючою ознакою якого є проникнення у житло .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_9 пояснив суду про те, що 15.11.2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилин він дійсно разом із ОСОБА_16 викрав у потерпілого ОСОБА_17 пральну машинку Zanussi Slim ZWS181 , № НОМЕР_1 , білого кольору, тобто він дійсно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , поєднану із проникненням у житло, за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Він просив суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (т. 3 а. п. 91, 94) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_9 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

При цьому суд керувався принципом поза розумним сумнівом , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine ) від 14.02.2008 року, заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або за відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_9 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_9 , згідно ч. 5 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо.

Як особа обвинувачений ОСОБА_9 характеризується наступним чином.

Не має постійного місця реєстрації проживання (т. 1 а. п. 2) .

Проживав за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. п. 2) .

Офіційно ніде не працевлаштований та ніде не працює (т. 1 а. п. 2) .

Має повну середню освіту (т. 1 а. п. 2) .

В офіційному шлюбі не перебуває (т. 1 а. п. 2) .

Має громадянство України (т. 1 а. п. 2) .

Раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та неодноразово був судимий (т. 1 а. п. 2, 229, 230, т. 2 а. п. 7, ) :

1) вироком Охтирського районного суду Сумської області від 12.07.2005 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців, вирок набрав законної сили 03.11.2005 року;

- звільнений 06.07.2006 року з Божківської виправної колонії Полтавської області (№ 116) на підставі постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 29.06.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 3 дні;

2) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 28.12.2006 року за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу в розмірі 510 грн. , вирок набрав законної сили 16.01.2007 року;

3) вироком Краснопільського районного суду Сумської області від 05.07.2007 року у справі № 1-40/2007 за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 304, ч. 1 ст. 70 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, вирок набрав законної сили 29.11.2007 року ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а. п. 8-12, т. 3 а. п. 36-38) ;

- звільнений 28.02.2011 року з Олексіївської виправної колонії Харківської області (№ 25) за відбуттям строку покарання;

4) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19.07.2011 року у справі № 1-411/11 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 місяців, вирок набрав законної сили 12.08.2011 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/18058395, ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 2 а. п. 13-18, т. 3 а. п. 39-43) ;

- звільнений 24.01.2012 року з Конотопського виправного центру Сумської області (№ 130) на підставі постанови Конотопського міського суду Сумської області від 16.01.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 1 день;

5) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.06.2012 року у справі № 1806/1-92/12, провадження № 1/1806/281/12 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 місяць, вирок набрав законної сили 13.07.2012 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/26846433) (т. 2 а. п. 19-21, т. 3 а. п. 44, 45) ;

6) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.08.2012 року у справі № 1806/4708/12, провадження № 1/1806/332/12 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, вирок набрав законної сили 13.09.2012 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/47385428) (т. 2 а. п. 22-24, т. 3 а. п. 46, 47) ;

7) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.09.2012 року у справі № 1806/10059/12, провадження № 1/1806/591/12 за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, вирок набрав законної сили 19.09.2012 року ( ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 2 а. п. 25-27, т. 3 а. п. 48, 49) ;

8) вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2015 року у справі № 583/1831/14-к, провадження № 1-кп/583/4/15 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців, вирок не набрав законної сили ( ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 2 а. п. 28-30, т. 3 а. п. 50, 51) ;

- ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25.08.2015 року у справі № 583/1831/14-к, провадження № 11-кп/788/510/15 вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2015 року було скасовано та було призначено новий розгляд кримінального провадження в іншому складі суду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/49227084, ІНФОРМАЦІЯ_6 (т. 3 а. п. 52-54);

9) вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.10.2015 року у справі № 583/1831/14-к, провадження № 1-кп/583/181/15 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, вирок набрав законної сили 03.11.2015 року ( ІНФОРМАЦІЯ_7 (т. 2 а. п. 31-33, т. 3 а. п. 55, 56) ;

- звільнений 27.11.2015 року з Сумського слідчого ізолятора (№ 25) за відбуттям строку покарання;

10) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 07.06.2018 року у справі № 591/2099/18, провадження № 1-кп/591/401/18 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, вирок набрав законної сили 06.02.2020 року ( ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 2 а. п. 34-37, т. 3 а. п. 57, 58) ;

- ухвалою Полтавського апеляційного від 06.02.2020 року у справі № 591/2099/18, провадження № 11-кп/814/99/20 вирок Зарічного районного суду м. Суми від 07.06.2018 року було залишено без змін, ухвала набрала законної сили 06.02.2020 року ( ІНФОРМАЦІЯ_9 (т. 3 а. п. 59-61) ;

11) вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2020 року у справі № 583/5308/19, провадження № 1-кп/583/97/20 за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців, вирок набрав законної сили 25.11.2020 року ( ІНФОРМАЦІЯ_7 (т. 2 а. п. 38-44, т. 3 а. п. 62-65) ;

- ухвалою Сумського апеляційного суду від 25.11.2020 року у справі № 583/5308/19, провадження № 11-кп/816/600/20 вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2020 року було залишено без змін, ухвала набрала законної сили 25.11.20202 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93100710, ІНФОРМАЦІЯ_10 (т. 3 а. п. 66-70) ;

- постановою Верховного Суду від 27.01.2022 року у справі № 583/5308/19, провадження № 51-798км21 вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2020 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 25.11.2020 року було залишено без змін, постанова набрала законної сили 27.01.2022 року ( ІНФОРМАЦІЯ_11 (т. 3 а. п. 81, 82) .

Згідно довідці диспансерного відділення комунального закладу Сумської обласної ради Обласний наркологічний диспансер № 4564 від 23.11.2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , на диспансерному обліку не перебуває (т. 1 а. п. 233) .

Згідно довідці комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О. В. Співака № б/н від 13.12.2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , ознак психічного розладу не виявляє. Звернення з приводу надання психіатричної допомоги в закладі наявні. На диспансерному обліку не перебуває. Спостерігався в консультативній групі з 2004 року з діагнозом: несоціалізований розлад поведінки. Знятий з обліку в 2013 році (т. 1 а. п. 232) .

Згідно довідці комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О. В. Співака № б/н від 14.03.2018 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , ознак психічного розладу не виявляє, перебував в КГ з діагнозом: несоціалізований розлад особистості, знятий з КГ у зв`язку з не звертанням (т. 1 а. п. 231) .

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 169 від 26.03.2018 року на даний час ОСОБА_9 виявляє ознаки емоційно нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип, компенсація, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент вчинення злочину ОСОБА_9 виявляв ознаки емоційно нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип, компенсація, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_9 на теперішній час застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а. п. 9, 234-236) .

Негативно характеризується за місцем проживання (т. 1 а. п. 238) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (т. 1 а. п. 3) ; - активне сприяння розкриттю злочину (т. 1 а. п. 3) ; - молодий вік винного у вчиненні злочину (т. 1 а. п. 3) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні ним злочину (т. 3 а. п. 94) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочину.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, активне сприяння розкриттю злочину обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, молодий вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що молодий вік винного може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає рецидив кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, думку прокурора, думку обвинуваченого, думку захисниці обвинуваченого, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, із застосуванням ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк. Строк позбавлення волі суд визначає залежно від тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_9 12.03.2020 року був засуджений вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців, оскільки після постановлення вказаного вироку в справі було встановлено, що засуджений ОСОБА_9 винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, відтак, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, йому слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_9 слід обчислювати з дня його взяття під варту в залі суду, тобто з 12.03.2020 року включно (т. 2 а. п. 38-44, т. 3 а. п. 62-65) .

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_17 до обвинуваченого ОСОБА_9 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду пред`явлений не був (т. 1 а. п. 3) .

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (т. 1 а. п. 7-9, 200-202, 218, 228) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/6-1/786е від 27.11.2017 року, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи в сумі 742,20 грн. , згідно довідці № 19/119/9-3/3758е від 01.12.2017 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої в сумі 296,61 грн. , слід відшкодувати за рахунок ОСОБА_9 на користь держави (т. 1 а. п. 8, 172, 196) .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 обирати недоцільно, оскільки на виконання вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2020 року у справі № 583/5308/19, провадження № 1-кп/583/97/20, засудженого ОСОБА_9 12.03.2020 року було взято під варту в залі суду.

Що стосується рішення про залік досудового тримання під вартою, згідно абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, то суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.03.2018 року у справі № 592/2351/18, провадження № 1-кс/592/1031/18 клопотанням слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_18 , погодженого прокурором ОСОБА_19 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було задоволено. Було ухвалено застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.04.2018 року. І змісту даної ухвали вбачається, що 08.03.2018 року ОСОБА_9 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Ухвала набрала законної сили 04.04.2018 року ( ІНФОРМАЦІЯ_12 (т. 3 а. п. 83, 84) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 04.04.2018 року у справі № 592/2351/18, провадження № 11-сс/788/124/18 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_14 було залишено без задоволення. Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.03.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 було залишено без змін. Ухвала набрала законної сили 04.04.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/73179494, ІНФОРМАЦІЯ_13 (т. 3 а. п. 85-88) .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27.04.2018 року у справі № 591/2099/18, провадження № 1-кп/591/401/18 клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_14 про заміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту було задоволено. Було ухвалено змінити в рамках кримінального провадження № 0000795 обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід та застосувати до нього домашній арешт за адресою: АДРЕСА_7 , з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин щоденно. З урахуванням вимог ст. 194 КПК України було ухвалено покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки: - прибувати в рамках кримінального провадження № 0000795 за кожною вимогою до суду; - не відлучатися з м. Суми без дозволу суду; - невідкладно повідомляти суд про зміну свого місця проживання та реєстрації. Було ухвалено встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на обвинуваченого обов`язків до 16 години 00 хвилин 22.06.2018 року. У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено. Ухвала набрала законної сили 27.04.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/73679349, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 3 а. п. 89, 90) .

Отже, в строк відбуття ОСОБА_9 покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати час його знаходження під вартою в період часу з 08.03.2018 року до 27.04.2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63, 68 Конституції України; ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50-52, 63, 66, 67, 70, 185 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_9 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вказаним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2020 року, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_9 обчислювати з дня його взяття під варту в залі суду, тобто з 12.03.2020 року включно.

Речові докази, а саме:

- пральну машинку Zaussi Slim ZWS181 , № НОМЕР_1 , білого кольору, повернуту 19.01.2018 року потерпілому ОСОБА_17 , вважати йому повернутою;

- лазерний диск CD-R ARІTA , 700 MB/80MIN, передня частина (умовно) білого кольору, задня частина (умовно) дзеркальна, на якому знаходяться 4 файли з відеозаписами слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_16 , із назвами MOV010 , MOV011 , MOV012 , MOV013 , залишити в матеріалах кримінального провадження;

- лазерний диск CD-R ARІTA , 700 MB/80MIN, передня частина (умовно) білого кольору, задня частина (умовно) дзеркальна, на якому знаходяться 2 файли з відеозаписами слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 , із назвами MOV008 та MOV009 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/6-1/786е від 27.11.2017 року, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи в сумі 742,20 грн. , згідно довідці № 19/119/9-3/3758е від 01.12.2017 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої в сумі 296,61 грн. , відшкодувати за рахунок ОСОБА_9 на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 не обирати, оскільки на виконання вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2020 року у справі № 583/5308/19, провадження № 1-кп/583/97/20, засудженого ОСОБА_9 12.03.2020 року було взято під варту в залі суду.

В строк відбуття ОСОБА_9 покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час його знаходження під вартою в період часу з 08.03.2018 року до 27.04.2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1