ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/6692/23 (1-кс/639/1852/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/135/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: бездіяльність слідчого, прокурора
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 від 18.06.2020 року про визначення підслідності кримінального провадження№ 0002296 від 03.12.2014 року, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 (на теперішній час Новобаварська окружна прокуратура м. Харкова) від 18.06.2020 про визначення підслідності кримінального провадження № 0002296 від 03.12.2014 року, зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з цією ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та повернути справу до Жовтневого районного суду м. Харкова для судового розгляду її скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилалася на те, що суд першої інстанції не6законно та необґрунтовано прийняв рішення про відмову у відкритті провадження за її скаргою. Вважала, що суд першої інстанції не виконав вимоги рішення Конституційного суду України від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 про обов`язковість розгляду у суді будь-якої скарги на порушення права потерпілої особи в досудовому слідстві, чим, на її думку, порушив її права. Також зазначала, що слідчий суддя мав неврегульований реальний конфлікт інтересів із скаржником, що на її думку свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України.

Крім того, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 було призначено на 21.02.2024 року.

06.02.2024 року ОСОБА_6 була повідомлена про дату, місце та час розгляду її апеляційної скарги шляхом направлення їй телефонограми.

21.02.2024 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_6 на адресу електронної пошти суду (арк. 83), в якій вона просила перенести судове засідання, призначене на 21.02.2024 року на іншу дату через її хворобу. Також зазначала, що має намір бути присутньою на засіданні суду у іншу дату, але за прогнозом сімейного лікаря одужання можливе не раніше початку березня. Поряд з цим. просила призначити на розгляд її апеляційної скарги на другу половину дня через складнощі із здоров`ям. Просила призначену нову дату судового засідання повідомити СМС-повідомленням.

Враховуючи наявність такої заяви ОСОБА_6 , розгляд її апеляційної скарги відкладено до 17.04.2024 року.

12.03.2024 року шляхом передачі телефонограми ОСОБА_6 була повідомлена про дату, час та місце розгляду її апеляційної скарги, а саме 17.04.2024 року.

Під час передачі телефонограми ОСОБА_6 повідомила, що найзручніше для неї отримувати відомості про дату, час та місце розгляду її апеляційної скарги шляхом отримання СМС-повідомлення про це.

Враховуючи такі відомості 12.03.2024 року ОСОБА_6 було направлено СМС-повідомлення про дату, час та місце розгляду її апеляційної скарги, а саме 17.04.2024 року. Цього ж дня ОСОБА_6 отримала це СМС-повідомлення. 17.04.2024 року на електронну пошту Харківського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_6 (арк. 91), в якій вона просила перенести судове засідання, призначене на 17.04.2024 року на іншу дату через її хворобу. Орієнтована дата - травень 2024 року - за рекомендацією лікаря. Призначену дату судового засідання просила повідомити СМС на її телефон.

Враховуючи відомості цієї заяви, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 відкладено на 15.05.2024 року.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 була повідомлена шляхом направлення їй на її мобільний номер телефону ( НОМЕР_1 ) 09.05.2024 року СМС-повідомлення, оскільки такий спосіб сповіщення є найприйнятнішим для неї, що вбачається з її письмових заяв, а також відомостей, які вона повідомила під час передачі їй телефонограм.

Відповідно до відомостей довідки про доставку СМС (арк. 93) вбачається, що 09.05.2024 року об 16:08 год. ОСОБА_6 отримала на номер телефону НОМЕР_1 СМС-повідомлення про виклик в судове засідання в Харківський апеляційний суд на 15.05.2024 року до 13:50 год.

15.05.2024 року в судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду її апеляційної скарги повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Також належить врахувати, що станом на 13 год. 50 хв. 15.05.2024 року будь-яких заяв або клопотань, в тому числі про відкладення судового розгляду, від ОСОБА_6 до Харківського апеляційного суду не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду справи, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 14 листопада 2023 року на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_6 подана в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, статті 67, 68 ЗУ « Про запобігання корупції» на бездіяльність та корупційні порушення посадової особи Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 за ознакою статті 364, 365, 366 КК України у ході досудового слідства по КП 0002296 від 03.12.2014 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначала, що не було надано доказів поштового надсилання потерпілій ОСОБА_6 постанови від 18.06.2023 року про зміну підслідності кримінального провадження в порушення ст. 56 КПК України. Вважала, що прокурором було внесено неправдиві відомості до цієї постанови. Зазначала, що відсутні підстави для передання кримінального провадження в ДБР.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за її скаргою, слідчий суддя зазначав, що зі змісту скарги ОСОБА_6 встановлено, що в ній не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені в на досудовому розслідуванні в порядку, передбаченому ч.1ст. 303 КПК України, а тому на підставі ч.4 ст. 304 КПК України, у відкритті провадженні за цією скаргою відмовлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Це положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Зокрема відповідно до положень ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора : бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представниками чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч.2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статтей 314-316 цього Кодексу.

Отже, аналізуючи положення ст. 303 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що постанова прокурора у кримінальному провадженні про визначення підслідності на стадії досудового розслідування не підлягає оскарженню, оскільки в цій статті наведено виключний перелік дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування.

Поряд з цим, як слушно зазначив слідчий суддя суду першої інстанції, питання визначення підслідності кримінального провадження та його направлення до іншого органу досудового розслідування належить до виключних повноважень прокурора, що узгоджується з вимогами ст. 218 КПК України, а спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя суду першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , оскільки рішення прокурора, яке вона оскаржувала, не може бути оскаржено в порядку, передбаченому ч.1 ст. 303 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 листопада 2023 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :