Провадження № 1-кс/686/5196/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, начальника філії «Кам`янець-Подільська ДЕД» ДП «Хмельницький облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше несудимог, у кримінальному провадженні №0000267 від 17.05.2024,

встановив:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, схову або спотворення документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий і прокурор подане клопотання підтримали, просили задовольнити.

Сторона захисту заперечила щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_7 пояснень з приводу поданого клопотання та обставин відповідно до повідомленої йому підозри не надав.

Захисники ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , заперечуючи проти задоволення клопотання, просили застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні у нічний час доби залишати місце його проживання або у разі застосування ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На переконання сторони захисту більш м`який запобіжний захід або альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у вказаному розмірі з урахуванням особи підозрюваного, його сімейного, майнового стану, соціальних зв`язків та стану здоров`я, забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування.

Крім цього захисник ОСОБА_5 зазначив про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та відсутність доказів щодо причетності підозрюваного до вимагання неправомірної вигоди.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

17.05.2024 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000267, зареєстроване кримінальне провадження з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст. 368 КК України.

11.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно із матеріалами досудового розслідування, 15.05.2024 начальник філії «Кам`янець-Подільська ДЕД» ДП «Хмельницький облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, вимагав у ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 50 000 грн., за продаж без відповідного документального оформлення та бухгалтерського обліку близько 170 тон щебеню видобутого на території Пудлівецького родовища філії «Кам`янець-Подільська ДЕД».

В подальшому 29.05.2024 року о 18 год. ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив, що він погоджується на його вимогу та що 30.05.2024 хоче придбати щебінь.

30.05.2024 ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 про те, що автомобіль, який потрібно загрузити щебнем знаходиться на території Пудлівецького родовища філії «Кам`янець-Подільська ДЕД» та що він хоче придбати 24 тони щебню, тобто загрузити 2 автомобілі по 12 тон, на що ОСОБА_7 повідомив, що дасть вказівку працівникам родовища. В подальшому, цього ж дня, о 10 год. 05 хв., попередньо домовившись із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прибув до адміністративної будівлі філії «Кам`янець-Подільська ДЕД» ДП «Хмельницький облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» за адресою Хмельницька область м. Кам`янець-Подільський вул. Коношенка Руслана, 19, де під час зустрічі із начальником філії «Кам`янець-Подільська ДЕД» ОСОБА_7 , виконуючи попередньо поставлені ОСОБА_7 вимоги, передав останньому частину неправомірної вигоди в сумі 7 200 грн. за продаж 24 тон щебню видобутого на території Пудлівецького родовища філії «Кам`янець-Подільська ДЕД», без відповідного документального оформлення та бухгалтерського обліку.

Окрім того, 06.06.2024 ОСОБА_8 повідомив, що 10.06.2024 зможе забрати решту щебеню, на що ОСОБА_7 вказав, що необхідно щоб автомобіль для загрузки прибув до Пудлівецького родовища філії «Кам`янець-Подільська ДЕД» о 9 год. 10.06.2024 року.

В подальшому, 10.06.2024 ОСОБА_8 , попередньо домовившись із ОСОБА_7 , після отримання від працівників Пудлівецького родовища філії «Кам`янець-Подільська ДЕД» близько 150 тон щебню, за вказівкою ОСОБА_7 прибув на територію автостоянки гіпермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , де під час зустрічі із начальником філії «Кам`янець-Подільська ДЕД» ОСОБА_7 , виконуючи попередньо поставлені ОСОБА_7 вимоги, передав останньому частину неправомірної вигоди в сумі 40 800 грн. за продаж 150 тон щебню без відповідного документального оформлення та бухгалтерського обліку видобутого на території Пудлівецького родовища філії «Кам`янець-Подільська ДЕД».

Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_7 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження №0001801з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про його причетність. до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується такими доказами:

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.05.2024 року;

Протоколом контролю за вчиненням злочину від 31.05.2024 року;

Протоколом проведення огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 30.05.2024 року;

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.06.2024 року.

Протоколом обшуку від 10.06.2024 року за місцем проживання ОСОБА_7 ;

Протоколом проведення огляду, ідентифікації та вручення коштів від 10.06.2024 року.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_7 підозра станом на час розгляду цього клопотання є достатньою для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Згідно із статтею 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для себе наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, зможе вчинити дії на ухилення від органу досудового розслідування.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку суттєво підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрюваний ОСОБА_7 може винити дії, спрямовані на вплив на свідків та потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оцінюючи ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, слідчий суддя враховує, що вплив може полягати у здатності особи завдяки її авторитету, особистим якостям, дружнім чи іншого роду стосункам, вносити певні суттєві корективи у показання таких осіб.

Слідчий суддя дів бере уваги характер взаємовідносин між підозрюваним та свідками у цьому провадженні, серед яких є та можуть бути додатково встановлені особи, які є його підлеглими що підтверджуються, в тому числі, і матеріалами негласних слідчих дій.

А тому цілком реальним вбачається бажання таких осіб допомогти ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене ,вірогідність такого ризику існує у тій мірі, щоб бути підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує, у тому числі не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином у цьому кримінальному провадженні з боку ОСОБА_7 слідчий суддя вважає можливим, оскільки із підозрюваний, діяльність якого за посадою відповідно до повноважень, визначених посадовою інструкцією начальника філії «Кам`янець-Подільська ДЕД», пов`язана із організацією своєчасного і повного виконання засолень по будівництву, ремонту та утриманню доріг , організацією виробничо- господарської, економічної, соціально-побутової та іншої діяльності філії та передбачає пряме підпорядкування керівнику ДП «Хмельницький облавтодор» та його заступникам в межах їх відповідальності.

А тому ОСОБА_7 , який тривалий час працює у дорожній галузі Хмельницької області може шляхом надання вказівок підлеглим працівникам, знищити спотворити чи створити документи для надання легітимності правовідносинам щодо продажу щебеню ОСОБА_8 .

Щодо ризику вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, то такий ризик випливає з оцінки слідчим обставин кримінального правопорушення, про яке повідомлено про підозру ОСОБА_7 щодо завантаження щебеню без будь-яких супровідних документів, а тому, за відсутності відомостей про систематичну таку діяльність підозрюваного, зазначений ризик з урахуванням того, що підозрюваного відсторонено від посади по 11 серпня 2024 року, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя вважає малоймовірним.

За приписами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Не оцінюючи надані докази причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення доказів за стандартом переконання «поза розумним сумнівом» щодо його, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу враховує всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, соціальні зв`язки підозрюваного, перебування його у шлюбі, його вік, майновий стан, те, що підозрюваний є особою з інвалідністю , має місце проживання за місцем реєстрації, не має попередніх судимостей.

Водночас указані відомості про особу підозрюваного, його життєвий та професійний досвід, попереднє перебування на керівній посаді у філії «Чемеровецький райавтодор»,де за відомостями, наданими стороною захисту у характеристиці, здобув авторитет, відсутність судимостей, не стали на заваді прояву протиправної поведінки та причетності до вчинення тяжкого корупційного правопорушення.

Корупція є однією з основних загроз національній безпеці, у тому числі під час воєнного стану, яка підриває фінансову систему, довіру громадян України до інституцій та правопорядку.

А тому рівень суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 є високим.

З огляду на викладене, твердження сторони захисту про позитивні характеристики, наявність у підозрюваного групи інвалідності не нівелюють встановлених ризиків у кримінальному провадженні та не знижують здатності підозрюваним ОСОБА_7 вчинити дії з метою їх прояву.

Разом із цим, дослідивши медичні документи, надані стороною захисту, слідчий суддя відхиляє твердження захисника ОСОБА_5 про необхідність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність у нього групи інвалідності.

Із наданої копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №ІХ- вбачається, що підозрюваний чотири роки тому мав травму, пов`язану із впливом електричного струму та проходив лікування із 25.05.2021 по 02.06.2021.

Слідчий суддя зазначає, що спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104 затверджено «Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», який визначає взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

Згідно із п. 2.3. Порядку медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

У матеріалах клопотання відсутні відомості щодо стану здоров`я підозрюваного,який би потребував негайного оперативного втручання чи іншим чином унеможливлював перебування підозрюваного під вартою у якості застосування до нього такого запобіжного заходу.

У зв`язку із цим, встановлення підозрюваному 2 групи інвалідності за загальним захворюванням, не свідчить про наявність обставин, які б суттєво впливали та сукупності знижували ступінь ризиків у кримінальному провадженні.

Твердження захисника ОСОБА_5 про нобгрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та відсутність доказів щодо причетності підозрюваного до вимагання неправомірної вигоди у якості підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчий суддя до уваги не бере, оскільки оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не може оцінити обставини вчинення кримінального правопорушення та докази на підтвердження його вчинення у тому обсязі, в якому здійснюється їх оцінка під час розгляду обвинувального акта.

Разом із цим, сукупність обставин та хронологія подій, внаслідок яких задокументована причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, підтверджена вагомістю наданих стороною обвинувачення відомостей, а до виключної компетенції слідчого або прокурора на стадії досудового розслідування належить здійснення кваліфікації кримінального правопорушення, тобто встановлення відповідності встановлених обставин, визначеним нормою кримінального закону ознакам складу правопорушення, за яке настає кримінальна відповідальність.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У силу п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Оцінюючи ступінь ризиків у сукупності з урахуванням тяжкості покарання за вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, зважуючи пропорційно потреби досудового розслідування, необхідність досягнення мети кримінального провадження урахувавши усі встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення на початковій стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про те, що сторона обвинувачення довела те, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

При цьому альтернативні, більш м`які запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання за встановлених обставин, не будуть дієвими, щоб запобігти зазначеним ризикам у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні та у клопотанні просить визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів, керуючись тяжкістю інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та його суспільною небезпечністю.

Сторона захисту наголошувала на відсутності суттєвих матеріальних активів у підозрюваного та вилучених під час обшуку заощаджень, а тому просила застосувати як альтернативний запобіжний захід у разі задоволення клопотання, заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України визначення розміру застави при застосуванні до особи запобіжного заходу відноситься до компетенції слідчого судді. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

А тому аргументи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту у цій частині слідчий суддя враховує у якості відомостей про майновий стан підозрюваного та відповідності вимозі кримінального процесуального закону щодо неможливості застосування застави у розмірі, завідомо непомірному для підозрюваного.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави підозрюваному ураховує підходи, закріплені у прицедентній практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Істоміна проти України»(Заява № 23312/15), згідно з якими розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на обвинуваченого, його майно та його чи її відносини з особами, які мають надати особисту поруку, іншими словами, на ступінь впевненості щодо можливої перспективи того, що втрата застави або позов проти гарантів у разі неявки підсудного в судове засідання буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб запобігти бажанню втекти з його або її боку.

Слідчий суддя враховує надані стороною захисту відомості про суму нарахованого доходу ОСОБА_7 , у тому числі із січня по травень 2024 року, а також те, що згідно із долученою копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_7 має право на довічне отримання пенсії по інвалідності.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільну небезпеку кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 , ступінь втручання, здійснення якого допускається законодавцем під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження в кримінальних провадженнях за підозрою осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, з метою забезпечення дієвості такого заходу, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 151400 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведених обставин, саме такий розмір застави не буде непомірним для підозрюваного, водночас у разі її сплати стане достатнім стримуючим приписом від порушення покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слід встановити з часу його затримання в межах строку досудового розслідування.

Вимога клопотання встановлення двомісячного строку запобіжного заходу підозрюваному не може бути задоволена, оскільки суперечитиме ст..197 КПК України та виходитиме за межі визначеного законом шістдесятиденного строку застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 08.08.2024 року.

Визначити заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- не відлучатися із Кам`янець-Подільського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;

- утриматись від спілкування із потерпілим і свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання уповноваженому органу документи, що дають право на виїзд з України.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1