КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3446/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргоюзахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, у зареєстрованому шлюбі не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 305 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року задоволено клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_9 про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою по 15 червня 2024 року включно.

Визначено ОСОБА_7 заставу в сумі 280 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 847 840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн.

У випадку внесення застави покладено на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця перебування;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

Ухвала слідчого судді діє по 12 червня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою зменшити ОСОБА_7 заставу, як альтернативний запобіжний захід до розміру 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240, 00 грн. На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000352 від 11 жовтня 2021 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт вказує на те, що відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305 КК України.

На переконання захисника, всі дії із зберігання, перевезення чи пересилання прекурсорів мають кваліфікуватись за ст. 311 КК України.

Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_7 здійснював замовлення, оплату, переміщення, оформлення прекурсорів через митний кордон чи взагалі факт його перебування на митниці.

Апелянт зазначає, що враховуючи тривале перебування особи під вартою, ризики, вказані у клопотанні слідчого, передбачені ст. 177 КПК України, перестали існувати.

Сама лише тяжкість вчиненого злочину не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Також апелянт звертає увагу на те, що у підозрюваного є постійне житло у м. Києві та міцні соціальні зв`язки, а також постійне місце роботи. ОСОБА_7 раніше не судимий та інших кримінальних проваджень відносно нього немає.

Захисник наголошує на тому, що будучи 10.08.2023 повідомленим про підозру в особливо тяжкому злочині, ОСОБА_7 не затримувався в порядку ст. 208 КПК України та добровільно прибув до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Апелянт вказує на те, що підозрюваний не вчиняв жодних спроб впливу на свідків чи інших підозрюваних, а також останній сприяє досудовому розслідуванню.

Крім того, апелянт зазначає, що всі ризики вже зазначались слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу та в клопотанні про його продовження і були враховані слідчим суддею, однак будь-яких нових обставин слідчим не зазначається.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що на даний момент у ході досудового розслідування проводяться слідчі та процесуальні дії, які взагалі не залежать від підозрюваного ОСОБА_7 . Крім того, із наявного витягу з ЄРДР кримінального провадження видно, що досудове розслідування здійснюється слідчою групою у складі 17 слідчих, а тому всі слідчі та процесуальні дії мали би бути проведені в значно коротші строки, що не виправдовує подальше тримання особи під вартою.

Захисник наголошує на тому, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для підозрюваного, та має бути визначений з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вважаючи оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі сторони захисту доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що ГСУ СБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000352 від 11.10.2021, за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 305 КК України, за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

10.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 305 КК України.

10.08.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.10.2023.

22.02.2024 ухвалою слідчого судді застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 продовжено до 21.04.2024.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 12 місяців, тобто по 10.08.2024.

16.04.2024 слідча ГСУ СБ України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 , звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог клопотання слідча вказала, що обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 305 КК України, підтверджується зібраними доказами, які зазначені безпосередньо у клопотанні.

Крім того, слідча зазначила, що раніше встановлені ризики не зменшились, оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Також слідча зауважує на тому, що завершити розслідування до закінчення дії попередньої ухвали щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме до 21.04.2024 включно, не виявляється за можливе, оскільки необхідно виконати слідчі (розшукові) дії та процесуальні захоли, без яких неможливо завершити досудове розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт.

17.04.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчої задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою по 15 червня 2024 року включно, одночасно визначено ОСОБА_7 заставу в сумі 280 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 847 840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн., з покладенням на нього відповідних обов`язків, у разі внесення застави.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчої підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник, доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та викладено їх позиції в оскаржуваній ухвалі, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчої підстав продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та встановив, що ризики, які існували на час застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати.

Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 , враховано обставини, передбаченні ст. 178 КПК України.

Відтак, за результатами встановлених у судовому засіданні обставина та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважав, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

При цьому слідчий суддя задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав за необхідне визначити підозрюваному розмір застави в сумі 280 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 847 840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтуванні даного клопотання.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

А тому, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею розмір застави, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Таким чином, вищевказані доводи апелянта є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, взявши до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного.

Доводи апелянта, що відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305 КК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, щодо доводів захисника, що всі дії із зберігання, перевезення чи пересилання прекурсорів мають кваліфікуватись за ст. 311 КК України, колегія суддів зазначає, що у відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Твердження захисника, що будучи 10.08.2023 повідомленим про підозру в особливо тяжкому злочині, ОСОБА_7 не затримувався в порядку ст. 208 КПК України та добровільно прибув до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, крім того, підозрюваний не вчиняв жодних спроб впливу на свідчив чи інших підозрюваних, а також останній сприяє досудовому розслідуванню, суд враховує та разом з цим погоджується із висновками слідчого судді, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим степенем можливості, а не обов`язково вже була вчинена.

Посилання апелянта на характеризуючі дані підозрюваного, а саме, що останніймає постійне житло у м. Києві та міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, а також, що ОСОБА_7 раніше не судимий та інших кримінальних проваджень відносно нього немає, колегія суддів бере до уваги, однак вказані твердження не спростовують висновків слідчого судді про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

А тому, з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, матеріального стану підозрюваного, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави саме в сумі 280 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 847 840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4