ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 березня 2024 року у кримінальному провадженні за №0000111,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 березня 2024 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Вижницького РВП ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором та відносно підозрюваного за ч.3 ст.332 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів до 04 травня 2024 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визначений розмір застави 211960 грн. та встановлені обов`язки, передбачені ст.194 КПК України у разі її внесення.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного подала апеляційну скаргу із проханням ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання та реєстрації АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що тримання під вартою є винятковим

запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор

доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти

ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Провадження №11-сс/822/78/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи санкцію статті, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; чи вчинити інше правопорушення нічим не підтверджені.

Посилання прокурора щодо тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , не може слугувати підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вважає, що доводи прокурора є лише припущенням щодо можливої

процесуальної поведінки підозрюваного та того, що застосування більш м`якого

запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

Слідчим суддею не враховано дані про особу

підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується та утримує матір, яка є особою

пенсійного віку.

Зазначає, що підозрюваний свою вину у скоєному не визнає, проте не має наміру ухилятись від слідства та суду, готовий з`являтись на першу вимогу.

Вважає, що крім тяжкості злочину за підозрою,жодних інших доказів існування ризиків немає.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків,перешкоджати провадженню іншими чином.

Із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається,що 06.03.2024 року до ЄРДР внесено відомості №0000111 за ч.3 ст.332 КК України.

06.03.2024 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК та 07.03.2024 року повідомлено про підозру за ч.3 ст.332 КК України;

Згідно підозри, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , у період воєнного стану вчинили незаконне переправлення декількох осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів.

Надані стороною обвинувачення докази,зокрема,протоколи допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,які показали про обставини,за яких ОСОБА_10 та інша особа на ім`я ОСОБА_13 ( ОСОБА_7 ) за винагороду повинні були незаконно переправити їх за кордон(а.с.20,26),протоколи пред`явлення для впізнання,згідно яких свідки упізнали ОСОБА_14 та ОСОБА_15 як осіб,що мали здійснювати за винагороду їх незаконне переправлення через кордон (21-24,27-30),протоколи допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (а.с.14-19),протокол затримання ОСОБА_7 (а.с.34)тощо свідчать про обгрунтованість підозри за ч.3 ст.332 КК України.

Приймаючи рішення про обрання найбільш суворого запобіжного заходу слідчий суддя зважив,що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину.

За фактичними обставинами, злочин вчинений у сфері недоторканості державного кордону та був спрямований на незаконне переправлення через державний кордон осіб призовного віку, з метою ухилення їх від мобілізації в період,коли держава потребує захисту від незаконного вторгнення.

Згідно підозри, ОСОБА_7 разом з іншим підозрюваним вчинив такі дії з корисливих мотивів,а за незаконне переправлення 2 осіб обумовили винагороду у розмірі 2500 тис доларів США із кожної особи.

У разі визнання винуватим підозрюваному може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна.

Окрім того, за фактичими обставинами підозри, ОСОБА_7 може бути обізнаний з незаконними шляхами перетину кордону.

Викладене свідчить,що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу він може залишити межі України та переховуватись від слідства і суду.

Матеріали провадження свідчать,що ОСОБА_7 не працює,а тому існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення з метою отримання доходів із незаконних джерел.

Підозрюваний не одружений, не має сім`ї та утриманців, а отже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Окрім того, реальним є ризик незаконного впливу на свідків,які відомі підозрюваному, з метою уникнення відповідальності.

Наведені вище обставини у їх сукупності були достатніми для висновку,що більш м`які запобіжні заходи не зможуть на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти встановленим ризикам.

Дані про особу підозрюваного, який не судимий, має постійне місце проживання, не є, зважаючи на встановлені ризики, підставою для пом`якшення запобіжного заходу.

У справі відсутні відомості, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може утримуватись у СІЗО.

Визначений слідчим суддею розмір застави як альтернативного запобіжного заходу(який не є максимальним згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України),буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.Підстав для зменшення розміру застави колегія не вбачає.

Отже,судове рішення є обгрунтованим,а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 березня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2