Справа № 563/758/24
провадження № 1-кп/563/73/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 року Корецький районний суд

Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Корець кримінальне провадження № 0000080 від 16 квітня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає в АДРЕСА_1 , ніде не зареєстрованого, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, не перебуваючого на військовому обліку, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості її життя.

Зокрема, 18 червня 2023 року, близько 18 год. 50 хв., за місцем спільного проживання, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме, висловлювався нецензурною лайкою та штовхав її.

Також, 19 листопада 2023 року близько 12 год. 50 хв., ОСОБА_4 , який вже протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, знаходячись за місцем спільного проживання, повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме, висловлювався стосовно неї нецензурною лайкою, виганяв з будинку та намагався вчинити бійку.

Постановами Корецького районного суду Рівненської області № 563/1050/23 від 30 червня 2023 року та № 563/2003/23 від 14 грудня 2023 року, за вищевказаними фактами ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої злочинні дії, 14 квітня 2024 року в обідню пору, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання, умисно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої, висловлюванні в її адресу нецензурних слів, приниженні її честі та гідності, погрозою застосування фізичного насильства, що спричинило їй психологічні страждання.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, внаслідок чого погіршилась якість її життя, що виразилось у побоюванні за свою безпеку, втраті енергійності, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, позитивних емоцій, що супроводжуються постійними негативними переживаннями та нездатності себе захистити.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та дав суду показання про те, що між ним та цивільною дружиною виникають сварки, під час яких ображав потерпілу нецензурними словами, виганяв з будинку та погрожував застосувати до неї фізичну силу. Причиною таких дій є вживання ним алкогольних напоїв. У вчиненому щиро каявся та обіцяв суду в подальшому не вчиняти подібного.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Проти розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечує, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинуваченим не оспорюються докази стосовно фактичних обставин, які об`єктивно доводять вчинення ним інкримінованого злочину.

Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумніву у добровільності та істинності учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою обвинуваченого, прокурора, суд вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При цьому, суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали доказуванню і ним не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що він, при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений наполіг на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах справи.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України враховує сукупність обставин, при яких вчинено кримінальне правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами для обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно.

На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді пробаційного нагляду, з покладенням відповідних обов`язків, яке буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 6 ст. 28 Закону, кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року.

Згідно ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав передбачених цим Кодексом від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , пов`язане з домашнім насильством, а покарання йому призначене, не пов`язане з позбавленням волі, тому в інтересах потерпілої особи від цього злочину ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направлення для проходження програми для кривдників терміном на три місяці. При цьому, організацію виконання обмежувального заходу необхідно покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання обвинуваченого.

Під час досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який суд вважає за необхідне скасувати.

Речові докази та витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись статтями 349, 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.1-3 ч.2 п.4 ч.3 ст.59-1 КК України встановити засудженому ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід та покласти на нього обов`язок передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України - направлення на проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Виконання обмежувального заходу обвинуваченим ОСОБА_4 у виді проходження програми для кривдників покласти на Великомежиріцьку сільську раду Рівненського району Рівненської області.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення йому копії вироку.

С у д д я :