Справа № 456/836/24
Провадження № 1-кп/456/239/2024
ВИРОК

іменем України

11 березня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №00000212 від 11.07.2023, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, українця, пенсіонер, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_5 , -

встановив:

Після повномасштабного вторгнення 24.02.2022 збройними силами російської федерації на територію України, а саме у громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ідеологічних мотивів виник злочинний умисел на вчинення дій, спрямованих на поширення матеріалів у загальнодоступній соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» із використанням особистого аккаунта з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на власному ноутбуці марки «ASUS», s/n ESN0CX601567204, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

На виконання свого злочинного плану ОСОБА_3 , будучи зареєстрованим у соціально- орієнтованій мережі «Одноклассники», із використанням свого особистого аккаунта під назвою « ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 )» на власному ноутбуці марки «ASUS», s/n ESN0CX601567204, перебуваючи у помешканні за місцем своєї реєстрації та проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , з ідеологічних мотивів, у період часу з 12.04.2022 по 12.03.2023 поширив публікації, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Так, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 поширив на своїй сторінці у соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » шляхом застосування функції соціальної мережі «поділився темою» публікацію спільноти цієї мережі із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 & ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вигляді текстово-графічного матеріалу, де на фоні зображення російського політичного лідера ОСОБА_12. наявний наступний текст: «ІНФОРМАЦІЯ_13», - чим поширив матеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 поширив на своїй сторінці у соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » шляхом застосування функції соціальної мережі «поділився відео» публікацію користувача цієї мережі « ОСОБА_8 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вигляді відео- матеріалу під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_10 », який складається із почергової появи на екрані світлин осіб чоловічої та жіночої статі у військовій формі збройних сил російської федерації та зброєю в руках. Звукоряд складає пісня: «ІНФОРМАЦІЯ_14», чим повторно поширив матеріали, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Крім того, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_11 поширив на своїй сторінці у соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » шляхом застосування функції соціальної мережі «поділився фотографією» публікацію користувача цієї мережі « ОСОБА_9 ( ОСОБА_9 )», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_12 , у вигляді текстово- графічного матеріалу, де на чорному фоні наявний наступний текст: «ІНФОРМАЦІЯ_15.», - чим повторно поширив матеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачене ч.2 ст.436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, тобто умисні дії, що виразились у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, схвалення, підтримка та заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб які її здійснюють та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, вчинено повторно.

29.01.2024 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 , (далі - Прокурор) та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника, укладена угода про визнання винуватості обвинуваченим.

До суду обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_3 , повністю визнає вчинення інкриміновані йому кримінальні правопорушення за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання:

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна.

- за ч.3 ст. 436-2 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та із застосуванням ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання із встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , пояснив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 , просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 29.01.2024.

Прокурор ОСОБА_11 вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 29.01.2024.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту статті 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , є нетяжким та тяжким злочинами.

Свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях обвинувачений визнав беззастережно.

У даному кримінальному провадженні потерпіла особа участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 29.01.2024 між виконувачем обов`язків прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 та ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує те, що останній вчинив не тяжкі злочини, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером, раніше не судимий, вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини та відсутності обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Ноутбук, як речовий доказ належить конфіскувати в порядку ст.96-1, 96-2 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 474, 475, ч.15 ст.615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №00000212, укладену 29.01.2024 між виконувачем обов`язків прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна.

- за ч.3 ст. 436-2 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29.09.2023 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

На підставі ст.96-1, 96-2 КК України речовий доказ: ноутбук марки «ASUS», s/n ESN0CX601567204 в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність Держави.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1