Справа № 175/3140/24
Провадження № 1-кс/175/883/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

08 березня 2024 року смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

29.02.2024 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 , сформована в системі «Електронний суд» 27.02.2024, про зобов`язання уповноважених осіб Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі повідомлення від 26.02.2024 за ст.382 КК України.

Свою скаргу ОСОБА_3 обґрунтував тим, що 26.02.2024 він звернувся із заявою до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Однак, на час звернення до суду відомості до ЄРДР не внесені, витяг не надано, будь-яких контактів з боку співробітників поліції не було, реєстраційний номер заяви невідомий, відповідь не надана, чим на думку заявника порушено порядок визначений ст.214 КПК України.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. В скарзі просив розглянути скаргу у його відсутності.

Краматорське РУП ГУНП в Донецькій області про час та місце розгляду скарги повідомлено належним чином, однак свого представника до суду не направило.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів, з урахуванням визначених строків для розгляду вказаної категорії скарг, що узгоджується з приписами ст. 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

26.02.2024 ОСОБА_3 на електронну адресу Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області направив заяву про черговий випадок вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а саме ігнорування та відмови виконувати рішення Дніпровського апеляційного суду від 28.11.2023 по справі №175/3823/23 з боку ОСОБА_4 , у присутності свідків учасників судового процесу по справі №175/6031/23, що завдає йому значної моральної шкоди та просив прийняти та зареєструвати як окреме провадження його заяву провчинення відносно нього кримінальне провадження за ст.382 КК України, внести відомості та надати копію талона ЄО, витяг з ЄРДР, визнати його потерпілим, надати пам`ятку потерпілого, невідкладно розпочати досудове розслідування за попередньою кваліфікацією зазначеною в заяві, оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в державний та міжнародний розшук, встановити та невідкладно повідомити заявника точне та повне місцезнаходження дитини (країна, вулиця, будинок, приміщення, контакти), притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свою заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 обґрунтував тим, що 21.02.2024 під час судового розгляду справи №175/6031/23 Дніпровським апеляційним судом у складі головуючого судді ОСОБА_6 , суддів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , чергове звернення до ОСОБА_4 з питанням про місцезнаходження і контакт з дитиною, виконання судового рішення Дніпровського апеляційного суду по справи №175/3823/23 від 28.11.2023 було неодноразово проігноровано ОСОБА_4 і фактично є публічною відмовою від виконання судового рішення. Після судового засідання на його естонський номер вайбера надійшло повідомлення з невідомого облікового запису, що дитину він ніколи не побачить і не почує, приниження та погрози.

Як зазначає заявник в своїй скарзі, на час звернення із скаргою до суду, тобто 27.02.2024, відомості до ЄРДР за його повідомленням від 26.02.2024 не внесені.

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 року прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як зазначив ОСОБА_3 в своїй заяві від 26.02.2024 він вважає, що чергове звернення до ОСОБА_4 про місцезнаходження і контакт із дитиною та виконання судового рішення Дніпровського апеляційного суду по справі №175/3823/23 від 28.11.2023 було неодноразово повністю проігноровано ОСОБА_4 , що на його думку є фактично публічною відмовою від виконання судового рішення.

Дослідженням повідомлених ОСОБА_3 у своїй заяві до органу поліції обставин, слідчий суддя доходить висновку, що вони містять абстрактний характер, не містять достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_4 ознак об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Тому, враховуючи, що заява та скарга ОСОБА_3 містять виключно припущення щодо вчинення відносно нього ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України та вони не містить будь-яких об`єктивних даних про вчинення такого кримінального правопорушення, то слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 ..

Керуючись ст.ст.303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1