Справа №295/3087/24
УХВАЛА

Іменем України

06.05.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000006 від 01.01.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, одруженого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в/ч НОМЕР_1 , проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України,

встановив:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, оскільки відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на теперішній час не змінилися, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення. Щодо стану здоров`я обвинуваченого та необхідності його лікування під час розгляду справи щодо зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою обговорювалось в Житомирському апеляційному суді та останнім прийнято рішення про тримання під вартою ОСОБА_4 . Крім того, зміна обвинуваченому запобіжного заходу може призвести до несвоєчасного розгляду справи, оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем.

Сторона захисту у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою. Просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосування електронного засобу контролю. Зазначили, що наведені прокурором ризики є його припущеннями. Слід врахувати, що ОСОБА_4 потребує медичного огляду. Уїхав з місця вчинення злочину, бо ним охопила паніка, боявся населення, яке там збереться, має місце проживання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

02.01.2024 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. 30.01.2024 Житомирським апеляційним судом було розглянуто апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та винесено ухвалу про задоволення скарги та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк до 29.02.2024 включно. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.03.2024 до 19.05.2024 (включно).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи викладене, матеріали справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що метою продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням того, що санкція одного із інкримінованого ОСОБА_4 тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також те, що обвинувачений одружений, є військовослужбовцем, приймав участь у відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, має поранення, раніше не судимий, не є особою похилого віку, залишив місце інкримінованого злочину,суд вважає що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, та її ефективного розгляду, а тому приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави згідно ст. 183 КПК України.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Враховуючи викладене, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд не може покласти в основу свого рішення, а тому відмовляє в його задоволенні. До того ж, доказів про те, що обвинувачений потребує лікування, має місце проживання і на який період не надано, як і клопотань щодо витребовування вказаних документів з цього приводу суду не заявлялось.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 199, 331 КПК України,

постановив:

Продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 04.07.2024 (включно).

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя: