Єдиний унікальний № 946/1531/24
Провадження № 1-кп/946/352/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

23 квітня 2024 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселівка Кілійського району Одеської області, громадянина України, із неповною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. ОСОБА_3 , перебуваючи на території України, більш точні дата, час та місце не встановлені, за невстановлених обставин незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, після чого у нього виник протиправний умисел, направлений на контрабанду зазначеного наркотичного засобу, через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю до території України.

На виконання вказаного кримінально протиправного умислу (дата та час не встановлено) ОСОБА_3 , знаходячись на теплоході «MARABU» під прапором Словакії, в своїй особистій каюті приховав придбаний ним раніше особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який розфасував порівно в паперовий згорток та в зіп-пакет, який в подальшому помістив серед особистих речей з метою приховування від митного контролю та ускладнення виявлення заборонених засобів службовими собаками правоохоронних органів України.

У подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, канабісу, 06.01.2024 приблизно після 14:00 год, перебуваючи у власній каюті теплоходу «MARABU», будучи членом екіпажу вказаного судна (третій помічник капітана), усвідомлюючи, що судно, на якому він перебуває, направляється через митний кордон України, знаходячись на виїзді із зони діяльності Одеської митниці, а саме через митний пост «Ізмаїл» Одеської митниці ДП «Ізмаїльський морський торговий порт», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обізнаним з порядком перетину митного кордону України, маючи у каюті прихований особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс загальною масою 0,62 г., який підлягає обов`язковому письмовому декларуванню, не заявив про наявність у нього вказаного наркотичного засобу, не пред`явив його до митного огляду та умисно не повідомив будь-який правоохоронний орган про його наявність у нього, тим самим заявивши про відсутність у нього товарів, які під час переміщення громадянами через митний кордон України підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження, не задекларувавши наркотичний засіб у встановленому порядку при здійсненні митного контролю.

Далі, під час спільного митно-прикордонного контролю на теплоході «MARABU», який знаходився на рейді 85 причалу пункту пропуску «Ізмаїльський морський транспортний порт» митного пропуску «Ізмаїл» Одеської митниці, а саме в каюті третього помічника капітана ОСОБА_3 серед його особистих речей було виявлено та вилучено паперовий згорток та зіп-пакет, всередині яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс загальною масою 0,62 г.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення умислу, направленого на контрабанду наркотичного засобу з території України, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки 06.01.2024 в період часу з 14:00 до 15:30 год. на території пункту пропуску «Ізмаїльський морський транспортний порт» митного пропуску «Ізмаїл» Одеської митниці під час здійснення митно-прикордонного контролю в каюті ОСОБА_3 було виявлено вказані паперовий згорток та зіп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом загальною масою 0,62 г., який він намагався незаконно перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.305 КК, а саме закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Формулювання статті (частин статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 15. Замах на кримінальне правопорушення

1. Замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

2. Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.»

«Стаття 305. Контрабанда наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів

1. Контрабанда наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю,

...

2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, а також якщо предметом цих дій були особливо небезпечні наркотичні засоби чи психотропні речовини або наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги чи прекурсори або фальсифіковані лікарські засоби у великих розмірах,

караються позбавленням волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 не піддав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності його позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.Так, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. У ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що орієнтовно в 2019 році він отримав травму правої руки, внаслідок якого функція сухожилля порушена та його рука дуже болить. У зв`язку з цим, а також у зв`язку з тим, що його мати похилого віку захворіла у нього розпочався стрес, депресія, тривого. Йому порадили спробувати канабіс для заспокоєння. Він спробував і йому це допомогло. Тому він вирішив взяти із собою канабіс на теплохід «MARABU», на якому він виконував функцію третього помічника капітана, для власного вживання з метою використання як заспокійливий засіб. На теплоході саме в його обов`язки входило складання необхідних документів для виїзду, у тому числі митну декларацію, в якій він наркотичний засіб не зазначив. Вранці 06.01.2024 він приніс із собою на теплохід канабіс у зіп-пакеті, який поклав у пляшку, а пляшку в смітник каютного приміщення, яким користувався він та боцман. У той день після обіду теплохід відправлявся до Румунії з Ізмаїлу. Але перед відправленням, орієнтовно в обідній час, на теплохід прийшла комісія з перевіркою, яка й виявила його наркотичний засіб у зіп-пакеті, також виявили наркотичний засіб і в паперовому згортку, який у нього залишився задовго до цього дня.

6.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК, як закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

7.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд також відносить вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, а саме необхідності йому шукати можливості заспокоєння фізичних та душевних страждань через стан його здоров`я та стан його матері похилого віку, про що свідчать надані обвинуваченим відповідні медичні документи.

8.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

9.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 68 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

10.Щодо особи винного, то ОСОБА_3 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, джерело доходу (а.п. 63 76), має мати похилого віку, яка хворіє, є єдиним годувальником у сім`ї (а.п. 77 81), за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (а.п. 94, 95) та сам хворіє (а.п. 92, 93).

11.Як зазначено в ч. 2 ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

12.Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

13.Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

14.Конституційний Суд України в абз. 5 п/п. 4.1. п. 4. Рішення від 02.11.2004 №15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

15.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від санкції статі обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.

16.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

17.Так, ОСОБА_3 хоча вчинив тяжкий злочин в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, але цей злочин був вчинений не з корисливих мотивів, а з метою власного вживання, і предметом цього злочину були наркотичні засоби загальною вагою 0,62 г, що відповідно до Таблиці 1 Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 №188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за № 512/4733, є невеликим розміром.

18.Вчинення вказаних протиправних дій щодо контрабанди наркотичних засобів у невеликому розмірі без мети збуту для власного вживання явно не могло заподіяти такого рівня шкоди охоронюваним правам і свободам людини і громадянина, власності, громадському порядку та громадській безпеці, довкіллю, конституційному устрою України, притаманному для тяжкого злочину, за який можна було би призначити реальне покарання у виді позбавлення волі, тим більше на строк від восьми до десяти років.

19.І, розглядуючи цю ситуацію з точки зору вчинення подібних дій лише як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у невеликих розмірах без мети збуту, то такі дії навіть не тягнуть кримінальної відповідальності, а тягнуть за собою лише адміністративну відповідальність за ст. 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

20.Хоча у розглядуваному провадженні йдеться не лише про незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у невеликих розмірах без мети збуту, а, у першу чергу, про замах на їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, але усі вказані обставини у сукупності свідчать про те, що призначення покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі, навіть у нижніх межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК, явно буде не домірним злочину, вчиненому за наведених обставин, тобто буде не справедливим. Не справедливим буде й призначення покарання за розглядуваний злочин у виді позбавлення волі, навіть нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.305 КК.

21.Отже, визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також вчинення ним кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, а саме необхідності йому шукати можливості заспокоєння фізичних та душевних страждань через стан його здоров`я та стан його матері похилого віку, що суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд також враховує те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують покарання, те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати похилого віку, а також виходячи з принципу справедливості, який передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину, суд вважає можливим визнати дані обставини виключними та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК, а саме до штрафу, застосувавши відносно обвинуваченого ОСОБА_3 дію положень ч. 1 ст. 69 КК.

22.При цьому судом враховані висновки Верховного Суду щодо дискреційних повноважень суду щодо визначення виду та міри покарання (постанови Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №337/3654/16-к, від 28.05.2020 у справі №753/13972/17 та від 06.08.2020 у справі №759/13520/18).

23.Визначаючи розмір штрафу, який має бути призначений обвинуваченому, суд враховує майновий стан обвинуваченого ОСОБА_3 , а також ступінь тяжкості вчиненого злочину та інші встановлені судом обставини, зокрема, попереднє ув`язнення обвинуваченого тривалістю три дні.

24.Крім того, вирішуючи питання про призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК як обов`язкове суд враховує викладені ще Верховним Судом України у постановах від 04.04.2011 (справа №1к-11), від 12.09.2011 (справа № 1к-11) та від 12.09.2011 (справа № 5-15кс11), а також Верховним Судом у постанові від 07.11.2018 (справа № 418/689/16-к) висновки щодо призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна за вчинення суспільно небезпечного діяння, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів з метою збуту, згідно яким Верховний Суд України, а згодом і Верховний Суд, неодноразово висловлювали правову позицію про те, що в тому разі, якщо виконання об`єктивної сторони цього діяння не зумовлювалося корисливим мотивом, відповідно до частини 2 статті 59 КК такий вид покарання як конфіскація майна не застосовується.

25.Так, відповідно до ч. 2 ст. 59 КК, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочині, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

26.Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК, якщо його вчинено із корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

27.Таким чином, якщо санкцією відповідної статті КК передбачене обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, але злочин вчинений не з корисливих мотивів або не є злочином проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості, то таке додаткове покарання не може бути застосоване. У цьому випадку повинна мати пріоритет у застосуванні норма Загальної частини КК, а саме ч. 2 ст. 59 КК.

28.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ані досудовим слідством, ані судом наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 корисливого мотиву при вчиненні замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу не встановлено, оскільки предметом таких протиправних дій був наркотичний засіб у невеликому розмірі, і обвинувачений вчинив це з метою власного вживання наявного у нього вказаного наркотичного засобу у невеликому розмірі.

29.Таким чином, враховуючи зазначені висновки Верховного Суду України та Верховного Суду, а також те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК, вчинений ОСОБА_3 не з корисливих мотивів, то суд дійшов висновку, що у цьому випадку має пріоритет у застосуванні ч. 2 ст. 59 КК, та додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене в санкції ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК як обов`язкове додаткове покарання, не підлягає призначенню ОСОБА_3 .

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

30.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні був затриманий 06.01.2024, що підтверджується відповідним протоколом, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.01.2024 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, строк якого на теперішній час сплив.

У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення ОСОБА_3 з 06.01.2024 до 08.01.2024 враховується судом для пом`якшення його покарання у виді штрафу. Враховуючи розмір штрафу, який має бути призначений судом обвинуваченому, відносно нетривалий термін попереднього ув`язнення (3 дні), а також тяжкість вчиненого злочину, суд не вбачає підстав для повного звільнення обвинуваченого від покарання у виді штрафу.

31.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч.4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

32.Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №СЕ-19/116-24/462-НЗПРАП від 18.01.2024 у сумі 3 786,40 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69, ч. 5 ст.72 КК у виді штрафу в розмірі дванадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 204 000 (двісті чотири тисячі) гривень, на підставі ч. 2 ст. 59 КК без конфіскації майна.

2.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у сумі 3 786,40 (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 копійок) грн.

3.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.01.2024 арешт, та:

паперовий згорток речовини рослинного походження зеленого кольору у сухому та подрібненому стані, який упаковано у сейф-пакет НПУ №7198807, zip-пакет з речовиною зеленого кольору у сухому та подрібненому стані, що упаковано у сейф-пакет НПУ PSP1236381, експрес тест «IDenta» LOT 3033122A, знищити;

мобільний телефон «Samsung Galaxy A24», повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

4.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

6.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

7.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

8.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1