ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4565/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/194/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-кп/817/194/24 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2024 року в частині продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2024 року клопотання прокурора задоволено, продовжено строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до 03 червня 2024 року до 03 червня 2024 року.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просить строк на апеляційне оскарження поновити, посилаючись на те, що повний текст ухвали отримано 10 квітня 2024 року та лише після ознайомлення з мотивами прийнятого рішення він зміг подати апеляційну скрагу; скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Мотивує скаргу тим, що в клопотанні прокурором не вказано: правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 та посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; виклад обставин на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або декілька ризиків, наведених у клопотанні.

Звертає увагу на порушення презумпції невинуватості як обвинуваченого, так і інших осіб, оскільки в клопотанні вказані багаточисленні категоричні твердження, які фактично є вже обвинуваченням без доведення вказаного факту вироком суду, що є порушенням ст. 17 КПК України та ст. 62 Конституції України. При цьому стверджує, що отримання доказів у кримінальному провадженні, які порушують цей принцип є підставою для визнання таких доказів недопустимими.

Зазначає, що посилання суду першої інстанції на рішення Європейського суду з прав людини та використання їх проти обвинуваченого не відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду від 07.07.2019 року у справі №607/14707/17, відповідно до якої не можна використовувати практику ЄСПЛ проти обвинуваченого.

Посилається на те, що серйозність обвинувачень, висунутих його підзахисному і ризик його втечі, які мали місце на етапі вирішення питання про взяття під варту без наведення прокурором нових підстав для продовження тримання його під вартою суперечить п.3 ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ, у відповідності до якої судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладеній, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Що стосується клопотання сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження, то слід врахувати те, що судове рішення винесено 05 квітня 2024 року, а із апеляційною скаргою адвокат ОСОБА_8 звернувся 10 квітня 2024 року, тобто в межах п`ятиденного строку визначеного на оскарження ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ні обвинуваченим ОСОБА_9 , ні його захисником ОСОБА_10 не подано апеляційні скарги щодо оскарження рішення суду про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвала суду в цій частині не переглядається.

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 12 січня 2022 року відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами №3826-VI від 06.10.2011, №2617-VIII від 22.11.2018).

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2023 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого в подальшому неодноразово продовжувався, в тому числі судом.

Перевіряючи висновки місцевого суду щодо продовження існування ризику того, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду колгеія суддів вважає його обгрунтованим з огляду на тяжкість злочину, який йому інкримінується та який відносяться до особливо тяжких, а також покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винним у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, усвідомлюючи, яке він може умисно переховуватись від суду як на території України, так і поза її межами з метою уникнення відповідальності; також місцевий суд вірно визначився з тим, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати .

Однак, колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ у справі "Єлоєв проти України" у відповідності до якої що зі спливом часу ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу в певній мірі втрачають свою актуальність та орган досудового розслідування повинен обгрунтовувати клопотання про подальше тримання особи під вартою наводячи інші факти чи обставинами.

З огляду на те, що ОСОБА_7 тривалий час перебуває під вартою без альтернативи визначення застави, а прокурор не наводить нових обставин, які обгрунтовують існуючі ризики, з огляду на дані про обвинуваченого, який є особою молодого віку, не судимий, колегія суддів вважає що наявні підстави для визначення при триманні під вартою ОСОБА_7 розміру застави.

При цьому враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні та його майновий стан, та вважає за доцільне визначити її - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий розмір застави, на думку колегії суддів, не може бути визнаний завідомо непомірним для обвинуваченого і одночасно є достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім того, у випадку внесення застави на обвинуваченого: з`являтися за першою вимогою до слідчого прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними особами та свідками у провадженні.

А тому, апеляцію захисника слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді в частині застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави з постановленням нової, якою , клопотання прокурора слід задовольнити частково шляхом застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України, у випадку її внесення .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2024 року в частині продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03 червня 2024 року.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400(дев"ятсот вісім тисяч чотириста) грн. для внесення на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду р/р НОМЕР_1, ЄДРПОУ отримувача 42261572, МФО 820172, Банк ДКСУ у м. Києві.

У призначенні платежу платіжного документу обов"язково слід зазначити інформацію про ухвалу суду(слідчого судді), який обрав заставу, а також прізвище, ім"я, по-батькові особи, стосовно якої обраний запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_7 , обов`язки щодо явки за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатись із місця проживання, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт громадянина України та інші документи, які дають право на виїзд з України та в"їзд в Україну, носити електоронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, бо якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Встановити строк дії ухвали до 3 червня 2024 року.

Контроль за виконання ухвали процесуальному прокурору у вказаному провадженні.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.