Справа № 640/5058/17
н/п 1-в/953/77/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2018 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 3х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 02.06.2020 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 25.01.2021 до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно ОСОБА_4 для виконання надійшов вирок Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2017. Вказаний вирок надійшов до органу пробації після закінчення іспитового строку, а саме 25.01.2021 (вих. № від 12.01.2021), у зв`язку з чим відсутні законні підстави для його виконання. Засуджений не був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк закінчився 26.10.2019, тобто за рік і три місяці до надходження на виконання до органу пробації. Згідно довідки Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності в період іспитового строку. 30.10.2018 ОСОБА_5 засуджений Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, однак судимість за вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 не врахована. Згідно відповіді Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 утримувався в установі з 16.04.2020 та 29.01.2021 вибув до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100). Згідно відповіді Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 засуджений 02.06.2020 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 71 КК України та до покарання, призначеного вказаним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2018 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі, початок строку 15.04.2020 по 15.05.2023. Покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 не приєднано до покарання, призначеного вироком від 02.06.2020, оскільки на час ухвалення вироку іспитовий строк засудженого закінчився. Вирок суду ухвалено 26.10.2017 та він набрав законної сили 19.11.2020. Відповідно до ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.1-3 ч.1 ст.80 КК України, подвоюються. Згідно ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається,якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину. Строк давності обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання. Для того, щоб перебіг давності переривався, новий злочин ОСОБА_4 повинен бути скоєний в проміжок часу з 19.11.2020 по 19.11.2022, оскільки перебіг давності починається з дня набрання вироком суду законної сили. Зі змісту вироку Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2018 вбачається, що злочин у кримінальному провадженні №2477 від 07.06.2018 вчинений в період з червня 2018 року та в період іспитового строку, однак не в період, зазначений в ч.4 ст.80 КК України. Злочин, за який ОСОБА_4 засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2020 скоєно в період з 20.02.2020 до 15.03.2020, тобто до строків, зазначених в ч. 4 ст.80 КК України. Строк давності виконання вироку відносно ОСОБА_4 не переривався та минув, що відповідає положенням п.1 ч.1 ст.80 КК України, згідно з яким особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. ОСОБА_4 не ухилявся від відбування покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2017, у зв`язку з тим, що не був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді іспитового строку. Засуджений не вчинив нового злочину в строки з 19.11.2020 по 19.11.2022, а також з 15.04.2020 по 15.05.2023, перебував та відбував покарання в установах виконання покарань. Перебіг давності виконання вироку відносно засудженого не переривався, не зупинявся, підстав вважати, що засуджений ухиляється від відбування покарання немає.

Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в задоволенні клопотання просив відмовити.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, поважні причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого №9/2021, суд приходить до наступного.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбуття покарання з випробуванням на строк 2 роки. У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.11.2020 апеляційне провадження закрито та вирок Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 набрав законної сили 19.11.2020.

Після набрання вироком законної сили до Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» було направлено розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

Орган пробації у поданому клопотанні зазначає, що іспитовий строк засудженого закінчився 26.10.2019, а тому просить звільнити засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст.80 КК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 року ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, які за ступенем тяжкості відносяться до нетяжких. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Оскільки вирок набрав законної сили 19.11.2020, то ОСОБА_4 у відповідності до п.3 ч.1 ст.80 КК України, не може бути звільнений від відбування покарання до 19.11.2025 року.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Зі змісту вироку Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2020 вбачається, що ОСОБА_4 до закінчення строків, зазначених у ч.1 ст.80 КК України, а саме до 19.11.2025, вчинив нові злочини, зокрема, останній 15.03.2020, а тому обчислення давності в цьому випадку почалося з дня вчинення засудженим останнього злочину, тобто з 15.03.2020 року.

Враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку,що станом на день розгляду вказаного клопотання, строки виконання обвинувального вироку Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 не закінчилися, а тому підстави для задоволення клопотання органу пробації відсутні.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , - відмовити.

Особову справу засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області разом з копією даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1