Дата документу 27.03.2024 Справа № 318/395/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/395/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/398/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 187 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2023 року, якою втрачені матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, повернуто прокурору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою суду втрачені матеріали кримінального провадження № 0000566 від 16 грудня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відновлені матеріали кримінального провадження не містять обвинувального акту з додатками, у зв`язку з чим призначення судового розгляду відновленого кримінального провадження є неприпустимим, оскільки це в подальшому може призвести до системних порушень ст.ст. 337, 347, 348, 349 КПК України, порушення права обвинувачених на захист та винесення завідомо незаконного судового рішення.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в підготовчому судовому засіданні від 10 жовтня 2023 року обвинувачений ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_14 не з`явились, але суд провів судове засідання без їх участі, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 314 КПК України.

Крім того, в порушення ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції прийняв незаконне рішення, оскільки повернення відновлених матеріалів кримінального провадження не передбачене вимогами ст. 314 КПК України.

Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити докази ті, що викривають і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Перевіривши оскаржувану ухвалу суду першої інстанції на предмет її відповідності зазначеним вище та іншим вимогам кримінального процесуального закону, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 липня 2023 року вирок Василівського районного суду Запорізької області від 28 січня 2022 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, скасовано та призначено новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Після закінчення апеляційного розгляду 6 вересня 2023 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшли вищевказані матеріали кримінального провадження (які відновлювались у порядку ст. 615-1 КПК України) для здійснення судового провадження.

10 жовтня 2023 року було проведено підготовче судове засідання.

Згідно з вимогами ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Частиною 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто, межі судового розгляду визначаються виходячи із висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 42 КПК України встановлено, що обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Це право також гарантовано ст. 6 Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, тобто право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Проте, як вбачається з наявної у відновлених матеріалах кримінального провадження довідки від 20 лютого 2023 року заступника керівника апарату Заводського районного суду м. Запоріжжя, під час виконання ухвали суду по відновленню втраченого кримінального провадження встановлено, що в автоматизованій системі документообігу Василівського районного суду Запорізької області не можливо відкрити та роздрукувати деякі скан-копії приліплених файлів, у тому числі й обвинувальний акт з додатком, через їх відсутність у віддаленому сховищі автоматизованої програми.

Отже, хоча місцевий суд і докладав зусиль задля відновлення матеріалів, останні були відновлені лише частково, вони не містять головного процесуального документу, яким слідство висуває обвинувачення особі у вчиненні кримінального правопорушення і яким закінчується досудове розслідування - обвинувального акту.

За обставин відсутності в розпорядженні суду першої інстанції всіх необхідних матеріалів кримінального провадження, відновлених у достатньому обсязі задля ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, забезпечення дотримання норм КПК України, зокрема права на захист, суд першої інстанції прийняв єдине можливе рішення про повернення прокурору втрачених матеріалів кримінального провадження, які відновлювались у порядку ст. 615-1 КПК України.

При цьому, слід відмітити, що навіть умови воєнного стану не дозволяють знижувати стандарти доказування та принципи кримінального провадження, а визначені ст. 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню, тягар доведення яких згідно ст. 92 КПК України покладений на сторону обвинувачення, мають бути перевірені з дотриманням вимог ст. 94 КПК України. Відступ від вимог як національного законодавства, так і міжнародного, є неприпустимим.

При цьому, колегія суддів враховує, що внаслідок відсутності обвинувального акта подальший рух справи повністю унеможливлюється, як унеможливлюється і досягнення щодо обвинувачених мети кримінального провадження.

Визначення матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) закріплено в ч. 1 ст. 317 КПК України, де зазначено, що документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

Під процедурою відновлення втраченого кримінального провадження слід розуміти відновлення певної сукупності документів, що відображають хід, зміст і результати розслідування конкретного кримінального правопорушення.

У даному ж випадку взагалі відсутній ключовий процесуальний документ, до якого було б можливо долучити інші матеріали кримінального провадження - обвинувальний акт.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що втрачені матеріали кримінального провадження були відновлені в обсязі, недостатньому для проведення судового розгляду та ухвалення судового рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.

Є необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом вимог ч. 2 ст. 314 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_14 були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду шляхом оголошення на офіційному сайті Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Безпосередньо в апеляційному суді захисник обвинуваченого ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, а рішення суду першої інстанції просив залишити без змін, а отже в даному випадку, на переконання колегії суддів, відсутність обвинуваченого ОСОБА_13 під час проведення підготовчого судового засідання в суді першої інстанції не потягла таке порушення прав обвинуваченого, яке б стало наслідком безумовного скасування судового рішення.

Той факт, що суд першої інстанції прийняв рішення, яке не передбачено вимогами ст. 314 КПК України, не свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали, оскільки відповідно до положень ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, керуючись такими загальними засадами кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, у підготовчому судовому засіданні прийняв обґрунтоване рішення про повернення відновлених матеріалів прокурору, і підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2023 року, якою втрачені матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, повернуто прокурору, залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4