В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 542/674/24

Кримінальне провадження № 1-кп/542/68/24

17 квітня 2024 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіжання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2024 за № 0000054 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Чутівського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні тьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку липня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , з метою уникнення проходження навчання та складання іспитів, діючи умисно, перебуваючи у селищі Чутове Полтавського району Полтавської області дізнався про те, що всупереч встановленому законом порядку можливо отримати посвідчення водія з додатково відкритими категоріями. У той же час у нього виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у підробленні документа, який видається установою та надає права, з метою використання його у власних цілях, а саме: посвідчення водія на власне ім`я.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у липні 2021 року знайшов у мережі інтернет оголошення з надання послуг по виготовленню посвідчення водія. Шляхом здійснення телефонних розмов з невстановленою слідством особою, замовив собі посвідчення водія, заповнене на своє ім`я з відкритими категоріями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час розмови з невстановленою особою узгодив оплату вартості підробленого офіційного документа. У цей же день ОСОБА_4 зустрівся з невідомим йому чоловіком на АДРЕСА_1 та передав йому копію паспорта зі своїми анкетними даними, фотокартку для внесення їх до підробленого посвідчення водія та грошові кошти у розмірі 6000,00 грн, створивши тим самим сприятливі умови для вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи у невстановленому місці, підробила посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 з вихідними типографськими даними ПК «Україна». Зам. 21-3230. 2021 р. III кв.

Наприкінці липня 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 на вулиці Шевченка у м. Полтаві, зустрівся з невідомим чоловіком, від якого отримав завідомо для нього підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 з вихідними типографськими даними ПК «Україна». Зам. 21-3230. 2021 р. III кв., видане начебто 07.07.2021 ТСЦ 5341, з відкритими категоріями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на його ім`я, яке в подальшому зберігав при собі з метою подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: у пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою.

Крім того, реалізовуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що посвідчення водія підроблене і ним отримано не в передбаченому законодавством порядку, з липня 2021 року по 20 березня 2024 року керував легковим автомобілем. 20.03.2024 близько 09:46 год під час руху на автомобілі ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_2 по вулиці Центральній, навпроти будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, які після встановлення ознак підробки вилучили посвідчення водія.

Згідно із судово-технічною експертизою документів від 22.03.2024, бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам. 21-3230.2021р. Ill кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: у використанні завідомо підробленого документа.

Отже, своїми умисними діями, які виразилися у пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою, та у використанні завідомо підробленого документа ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

04 квітня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженої в угоді міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав беззастережно, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України -використання завідомо підробленого документа.

Враховуючи, що між прокурором та підозрюваним досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він не перебуває під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, раніше не судимий, характеризується задовільно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, визнав вину, що ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, її осуді.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України за ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України - є кримінальними проступками.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Зі змісту угоди вбачається, що сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумім доходів громадян, що становить 1700,00 грн та за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумім доходів громадян, що становить 850,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим сторони погодили остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумім доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваним угоди про визнання винуватості, призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує за правилами ст. 124 КПК України.

Встановлено, що документально підтверджені прокурором витрати на залучення експерта становлять 2650,48 грн.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Встановлено також, що відповіднодо ухвали слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.03.2024 накладено арешт на речовий доказ у справі.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України накладений арешт підлягає скасуванню.

Цивільний позов не заявлений.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 квітня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2024 за № 0000054, укладену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумім доходів громадян, що становить 1700,00 грн;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумім доходів громадян, що становить 850,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумім доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.03.2024 та після набрання вироком законної сили знищити посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта у розмірі 2650,48 грн (дві тисячі шістсот п`ятдесят грн сорок вісім коп).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1