Справа №295/4261/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 26.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000005 від 11.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.03.2024 до суду надійшла указана скарга, направлена заявником поштовим зв`язком 18.03.2024, в якій він просить: 1) поновити строки розгляду скарги на постанову дізнавача від 26.02.2024 у зв`язку з її фактичним отриманням 14.03.2024; 2) скасувати постанову старшого дізнавача Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 26.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000005 від 11.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, посилаючись на її незаконність, недотримання вимог закону щодо всебічності, повноти і неупередженості під час досудового розслідування.

За змістом скарги, дізнавачем, зокрема, не проведено його допиту як заявника в провадженні, всіх фігурантів, зазначених у його заяві про вчинення кримінального правопорушення, одночасного допиту заявника з фігурантами кримінального правопорушення, а також не проведено інших слідчих дій з метою встановлення істини в кримінальному провадженні. Також дізнавач не поставив питання перекваліфікації кримінального провадження за відповідними статтями КК України. Дізнавачем не надано об`єктивної оцінки матеріалам кримінального провадження № 0000675, до яких останній отримав тимчасовий доступ. Крім того, заявником вказано, що до матеріалів кримінального провадження № 0000675 ним було надано лист від 12.03.2021 за № 438/9 із правовою позицією ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» про те, що судмедексперт не наділений правом встановлювати причинно-наслідкового зв`язку хвороб (інвалідності) з будь-якими факторами професійного середовища, оскільки таким правом наділені тільки МСЕК. ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» не розроблялись методики судово-медичних експертиз щодо встановлення хвороб із дією іонізуючого опромінення. ОСОБА_3 в скарзі зауважив, що посадові особи Житомирського обласного бюро СМЕ, які складали висновки за постановою слідчого в кримінальному провадженні № 0000275, не мають спеціалізації за фахом «радіаційна медицина» і в них відсутні методики проведення експертиз щодо встановлення зв`язку хвороб із впливом іонізуючого опромінення, зокрема, онкозахворювання ОСОБА_5 . На думку заявника, правомірність складання висновків експертами за відсутності в них повноважень та методик експертиз, внесення до їх текстів завідомо неправдивих відомостей дізнавачем не досліджено. Як зазначено в скарзі, копію оскаржуваної постанови заявник отримав лише 14.03.2023.

У судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав з викладених у ній обставин.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причин неявки до суду. Проте відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, дослідивши письмові матеріали скарги, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті. Зокрема, згідно п. 2 цієї статті у разі встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За положеннями ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

11.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, за фактом можливого надання завідомо неправдивих висновків судово-медичними експертами Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 14.12.2023 у справі № 295/17018/23 про зобов`язання прокурора Житомирської окружної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_3 від 24.11.2023 року про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до змісту заяви ОСОБА_3 судово-медична експертна комісія Житомирського обласного бюро СМЕ склала неправдиві висновки № 108 від 14.12.2027 та № 9 від 02.02.2018 щодо зв`язку захворювання його батька ОСОБА_5 із впливом на організм іонізуючого випромінювання під час проходження ним військової служби у 1961-1963 роках. Кримінальне провадження зареєстроване за номером 0000005.

Постановою старшого дізнавача Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 26.02.2024 кримінальне провадження № 0000005 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Частиною 1 ст. 384 КК України передбачено кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка чи потерпілого або завідомо неправдивий висновок експерта під час провадження дізнання, досудового слідства, здійснення виконавчого провадження або проведення розслідування тимчасовою слідчою чи спеціальною тимчасовою слідчою комісією Верховної Ради України або в суді, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна під час здійснення виконавчого провадження, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Як убачається із змісту зазначеної постанови, підставою для закриття кримінального провадження дізнавачем вказано про те, що в ході здійснення тривалого досудового розслідування не встановлено заподіяння будь-якої шкоди ОСОБА_5 , зокрема, щодо завідомо неправдивих судово-медичних експертиз. Зміст заяв та клопотань ОСОБА_3 , які надходили під час досудового розслідування та прокуратури за своїм змістом не містять вказівок про конкретні об`єктивні дані та докази, що підтверджуються реальність конкретної події злочину, з її змісту взагалі не вбачається ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення експертами, а висновки експертів, викладені в процесуальних документах, складення яких входить до їх повноважень на які посилався ОСОБА_3 , не охоплюється складом злочину. Крім того, обставини вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 11.01.2024 за ознаками проступку передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України вже досліджувалися в повному обсязі під час досудового розслідування кримінального правопорушення № 0000675 від 26.08.2020 за ч. 1 ст. 384 КК України були встановлені обставини для його закриття, а тому кримінальне провадження № 0000005 також підлягає закриттю, бо у ньому відсутні будь-які нові докази та факти, які ще не досліджувалися.

Однак, як слідує із змісту постанови, дізнавачем не проводився допит заявника, не проведено інших необхідних слідчих дій для встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Поза увагою дізнавача залишився ряд наступних істотних обставин.

Згідно ст. 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 797-ХІІ від 28.02.1991 в редацкії № 3238-ІХ від 13.07.2023 постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС може бути проведена експертиза «встановлення причинного зв`язку між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто медична експертиза встановлення причинного зв`язку впливу іонізуючого опромінення на втрату здоров`я, розвиток хвороб, втрату працездатності і причину смерті постраждалого.

Процедура цієї експертизи на сьогоднішній день регламентується наказом МОЗ та МНС України від 789/1248 від 10.10.2012 «Про внесення змін до наказу МОЗ України та МНС України від 30.05.1997 № 166/129» і не передбачає залучення судово-медичних експертів для прийняття остаточних заключних рішень по цьому питанню, а грунтується на колективному експертному висновку спеціалістів вищої категорії в галузі радіаційної медицини, які членами комісії, склад якої затверджений наказом МОЗ України.

Наведене вище вказане в листі Національної академії медичних наук України від 08.12.2023, адресованому заявнику на його звернення.

Відтак, в оскаржуваній постанові відсутні відомості про те, чи мають члени судово-медичної експертної комісії Житомирського обласного бюро СМЕ, якими складені висновки № 108 від 14.12.2027 та № 9 від 02.02.2018, спеціалізацію за фахом «радіаційна медицина» та на підтвердження повноважень проведення даної експертизи наявності розроблених методик проведення експертиз щодо встановлення зв`язку хвороб із впливом іонізуючого опромінення.

Окрім того, в постанові дізнавача викладені обставини, які не відповідають дійсності, стосовно закриття кримінального правопорушення № 0000675 від 26.08.2020 за ч. 1 ст. 384 КК України, враховуючи скасування постанови дізнавача Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 03.01.2024 про закриття кримінального провадження № 0000675 від 26.08.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 09.02.2024 в справі № 295/1032/24.

Таким чином, у порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України необхідних та достатніх мотивів прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження та його обґрунтування в постанові не наведено та не надано достатньо мотивованої правової оцінки діям судово-медичних експертів Житомирського обласного бюро СМЕ з урахуванням викладених вище обставин та відомостей, про які заявник повідомив у своїй заяві про кримінальне правопорушення орган досудового розслідування.

Необхідно відмітити, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження в справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

За таких обставин проведене слідчим досудове розслідування в кримінальному провадженні за ознаками вказаного кримінального правопорушення не можна вважати таким, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а отже, процесуальне рішення про закриття провадження є передчасним і підлягає скасуванню.

Окрім того, необхідно відмітити, що при зверненні до суду зі скаргою заявником не пропущено визначений КПК України строк на її оскарження з огляду на отримання ним копії постанови дізнавача 14.03.2024, у зв`язку з чим немає необхідності в поновленні цього строку.

Керуючись ст. ст. 2, 91, 94, 303, 306, 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 26.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0000005 від 11.01.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1