печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000430 від 23.05.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2024 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000430 від 23.05.2024 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000430 від 23.05.2024 за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що 28.09.2021 ОСОБА_5 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на три роки, який набрав чинності з 12.10.2021.

Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.08.2023 № 84 ОСОБА_5 призначено на посаду старшого офіцера відділення ситуаційно-координаційної діяльності та розгляду звернень громадян відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 є службовою особою.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно- правових актів, ОСОБА_5 будучи службовою особою, а саме працівником правоохоронного органу та співробітником ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, використав своє службове становище та пов`язані з ним можливості для отримання неправомірної вигоди в значному розмірі, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Так, 16.05.2024 близько 17:00 год. ОСОБА_7 з номеру телефону НОМЕР_1 за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» зателефонував на номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 з метою отримання консультації щодо працевлаштування у ІНФОРМАЦІЯ_6. Під час розмови ОСОБА_5 повідомив, що може допомогти з працевлаштуванням та висунув вимогу щодо надання неправомірної вигоди, а саме грошових коштів в сумі 5000 доларів США.

Надалі, в період з 17:00 год. 16.05.2024 по 12:00 год. 18.05.2024 ОСОБА_5 зв`язався із невстановленою на цей час службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_9 в яких надалі виник злочинний умисел на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за працевлаштування останнього до ІНФОРМАЦІЯ_9 та в подальшому 18.05.2024 близько 12:00 год. ОСОБА_5 з номеру телефону НОМЕР_2 за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» зателефонував до ОСОБА_7 й повідомив, що узгодив всі питання щодо працевлаштування ОСОБА_7 з керівництвом й останньому потрібно якомога швидше зустрітися з ОСОБА_5 та передати грошові кошти за працевлаштування.

В свою чергу ОСОБА_7 розуміючи, що ОСОБА_5 , як працівник ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 в силу можливостей, пов`язаних з його посадою, може здійснювати вплив на прийняття даного роду рішень, усвідомлюючи можливі негативні наслідки для себе у випадку незгоди з вимогами ОСОБА_5 , бажаючи працевлаштуватися до ІНФОРМАЦІЯ_9 вимушений був погодитися на такі умови.

Після цього, 20.05.2024 о 14:36 год. ОСОБА_5 з номеру телефону НОМЕР_2 за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» зателефонував до ОСОБА_7 й повідомив, що останньому необхідно зустрітися з начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виконуючи вимогу ОСОБА_8 22.05.2024 близько 13:00 год. ОСОБА_7 прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрівся з начальником кадрової служби ОСОБА_9 . Під час розмови ОСОБА_9 переписав анкетні дані ОСОБА_7 та повідомив, що з приводу його працевлаштування телефонувало керівництво.

Того ж дня близько 14:00 год ОСОБА_5 з номеру телефону НОМЕР_2 за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив, що його кандидатура погоджена, проінструктував ОСОБА_7 , що у разі вручення повістки йому не потрібно з`являтися до ТЦК, оскільки відносно нього з Києва буде надіслано окреме розпорядження щодо служби у ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також повторно наголосив, що готовий зустрітися з ОСОБА_7 .

На виконання вимог ОСОБА_5 , 30.05.2024 ОСОБА_7 приїхав до м. Києва, де близько 21:40 год. в ресторані «Українські страви», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відбулася зустріч між ним та ОСОБА_5 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 продовжуючи реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди у значному розмірі, поєднаний з вимаганням неправомірної вигоди, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, підтвердив ОСОБА_7 розмір неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США та запевнив, що у випадку надання вказаних грошових коштів усі питання щодо працевлаштування ОСОБА_7 у ІНФОРМАЦІЯ_6 будуть вирішені та він може ні за що не перейматися.

Крім того, в ході зустрічі ОСОБА_5 повторно наголосив на необхідності надання всієї суми неправомірної вигоди в розмірі 5000 доларів відразу та, оскільки в ОСОБА_7 не було при собі всієї суми, повідомив останньому про необхідність якомога швидше зібрати гроші та зателефонувати до нього задля призначення зустрічі та передачі неправомірної вигоди.

05.06.2024 близько 15:20 год. ОСОБА_7 на виконання раніше досягнутої домовленості за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_5 й повідомив, що готовий зустрітися, на що ОСОБА_5 повідомив, що може зустрітися з ОСОБА_7 неподалік своєї роботи за адресою: АДРЕСА_3 .

Того ж дня, близько 17:20 год ОСОБА_5 , будучи старшим офіцером відділення ситуаційно-координаційної діяльності та розгляду звернень громадян відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 , реалізовуючи вищевказаний спільний злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, діючи за попередньою змовою з невстановленим у ході проведення досудового розслідування службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 5000 доларів США (що станом на 05.06.2024 згідно з офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 201 469,00 грн.), за працевлаштування ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_6.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у значному розмірі, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

05.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, слідчий у клопотанні обґрунтовує ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки, з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та застосовувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на необґрунтованість ризиків вказаних в клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

05.06.2024 о 17 годині 22 хвилин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

05.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколами допиту в якості свідка ОСОБА_7 , під час яких останній повідомив про факт та обставини вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтролю особи ОСОБА_7 від 03.06.2024, на яких зафіксовано зустрічі та розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_5

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтролю особи ОСОБА_5 від 03.06.2024, на яких зафіксовано зустрічі та розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_5

- протоколом огляду майна, цінностей, грошових коштів від 05.06.2024, під час якого оглянуто грошові кошти в сумі 5000 доларів США (1000 доларів справжні грошові кошти та 4000 імітаційні засоби), які в подальшому були передані ОСОБА_5 в якості неправомірної вигоди;

- протоколом огляду особи, залученої до проведення спеціального слідчого експерименту та вручення грошових коштів від 05.06.2024, під час якого ОСОБА_7 вручено грошові кошти в сумі 5000 доларів США (1000 доларів справжні грошові кошти та 4000 імітаційні засоби), які в подальшому були передані ОСОБА_5 в якості неправомірної вигоди

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 05.06.2024 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України безпосередньо після отримання ним неправомірної вигоди від ОСОБА_7 в сумі 5000 доларів США;

- протоколом невідкладного обшуку від 05.06.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , а саме за місцем знаходження ІНФОРМАЦІЯ_3 (по АДРЕСА_1 ) , в ході якого вилучено документи щодо проходження служби ОСОБА_5 , а також інші документи, що мають значення для досудового розслідування.

- протоколом невідкладного обшуку від 05.06.2024, проведеного у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено документи ОСОБА_7 , які подані ним для працевлаштування у Військовій службі правопорядку та інші документи, що мають значення для досудового розслідування.

- матеріалами Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на виконання доручення слідчого;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження і саме обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані, які характеризують останнього, як особу, та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у сумі 605 600, 00 гривень з покладенням обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.08.2024 у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000430 від 23.05.2024.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає у сумі 605 600, 00 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 ;

5) утримуватися від спілкування з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_7 та інших підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_6

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

7) носити електронний засіб контролю.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу внести кошти на вищевказаний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 в тому числі до фактичного внесення коштів на зазначений рахунок, підозрюваний та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1