Справа № 369/2785/24
Провадження №1-кс/369/698/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000534 від 15.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000534 від 15.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого 15.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань послужило те, що 15.02.2024 до ЧЧ ВП №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що за адресою: АДРЕСА_1 при спілкуванні з гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній повідомив що має при собі предмети обіг яких заборонено, а саме набої 7,62х39 мм. (ІТС ІПНП №1259 від 15.02.2024)

Зазначені відомості 15.02.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, 15.02.2024 в період часу з 16 год. 02 хв. по 17 год. 15 хв., було проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено:

- предмети зовні схожі на патрони калібру 7,62х39 мм в кількості 127 одиниць, упаковано до спец. пакету №PSP3182158;

- предмет зовні схожий на ніж, в чохлі чорного кольору, поміщений до спец. пакету №PSP3182156;

- предмет зовні схожий на розкладний ніж, поміщений до спец. пакету №PSP3182157;

- предмет зовні схожий на розкладний ніж, в чохлі чорного кольору, поміщений до спец. пакету №PSP3182160;

- предмет зовні схожий на ніж, в металевих піхвах, поміщений до спец. пакету №PSP3182159.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 22 липня 2003 року, вищезазначена квартира на праві власності належить ОСОБА_5 .

Виявлені та вилучені речі в ході огляду є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 15.02.2024 його було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

У органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. Окрім цього виявлене та вилучене майно відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України являється знаряддям вчинення злочину.

У зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, яке є знаряддям вчинення злочину (кримінального правопорушення), та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, слідча просила накласти арешт на речі, які вилучені в ході обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: предмети зовні схожі на патрони калібру 7,62х39 мм в кількості 127 одиниць, упаковано до спец. пакету №PSP3182158; предмет зовні схожий на ніж, в чохлі чорного кольору, поміщений до спец. пакету №PSP3182156; предмет зовні схожий на розкладний ніж, поміщений до спец. пакету №PSP3182157; предмет зовні схожий на розкладний ніж, в чохлі чорного кольору, поміщений до спец. пакету №PSP3182160; предмет зовні схожий на ніж, в металевих піхвах, поміщений до спец. пакету №PSP3182159.

В судове засідання слідча не з`явилась, в клопотанні просить розгляд проводити у її відсутність. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на предмети зовні схожі на патрони калібру 7,62х39 мм в кількості 127 одиниць, упаковано до спец. пакету №PSP3182158; предмет зовні схожий на ніж, в чохлі чорного кольору, поміщений до спец. пакету №PSP3182156; предмет зовні схожий на розкладний ніж, поміщений до спец. пакету №PSP3182157; предмет зовні схожий на розкладний ніж, в чохлі чорного кольору, поміщений до спец. пакету №PSP3182160; предмет зовні схожий на ніж, в металевих піхвах, поміщений до спец. пакету №PSP3182159.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Наталія ПІНКЕВИЧ