Справа № 305/926/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинуваченого - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , прокурора - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/496/23 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника -адвоката ОСОБА_8 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, сезонного робітника, раніше не судимого, військовзобов?язаного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2023 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Застосовано у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань» № 9 до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахується з дня затримання, зарахувавши у строк покарання попереднє ув`язнення з 29 березня 2017 року по 26 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: одяг потерпілого ОСОБА_9 , який був вилучений під час огляду місця події, а саме: труси, шкарпетки, резинові тапки, майка, матерчата куртка, підштаники, які упаковані в картонну коробку та передані на зберігання в кімнату речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області; дві металеві скоби вилучені під час огляду місця події, які передано на зберігання в кімнату речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області; змив з дорожньої бруківки, який вилучений під час огляду місця події передано на зберігання в кімнату речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області; камуфляжні штани вилучені під час огляду трупа ОСОБА_9 , які передано на зберігання в кімнату речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області; штани синього кольору, шкіряну куртку, пара черевик-мокасин, які вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 та передано на зберігання в кімнату речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області; медичний шприц, який вилучений під час огляду місця події та передано на зберігання в кімнату речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, після вступу вироку в законну силу ухвалено знищити; шкіряний гаманець з кредитними картками, який вилучений під час огляду місця події та передано на зберігання в кімнату речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, після вступу вироку в законну силу - ухвалено залишити власнику ОСОБА_5 .

Згідно з вироком, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

28 березня 2017 року близько 22 год. 10 хв., ОСОБА_5 перебуваючи на перехресті вулиць Крушник та Перемоги в смт Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, що виник з побутових причин, за допомогою невстановленого досудовим слідством предмета, лівою рукою, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар в пах ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді колото-ріжучої рани передньої поверхні правої пахової ділянки біля основи статевого прутня, яка проходить через статевий прутень калитку і закінчується колото-різаною раною в лівій паховій ділянці з повним поперечним розрізом пахової артерії та вени, які згідно з висновком експерта №44 від 29.04.2017 виникли внаслідок дії гострого колото-ріжучого предмету по типу клинка ножа. Вищевказані тілесні ушкодження являли собою небезпеку для життя у момент спричинення та по відношенню до живих осіб належить до тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

Не погоджуючись із вироком місцевого суду обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що оскаржуваний вирок, є таким, що не базується на правових нормах через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що суд першої інстанції не дослідив обставини кримінального провадження всебічно, повно і неупереджено, у зв`язку з чим неправильно, не об`єктивно, а тенденційно, упереджено надав оцінку доказам, фактично суд став на сторону обвинувачення, та тлумачив всі сумніви на користь обвинувачення, а не обвинуваченого, чим порушив вимоги ст.ст.17, 94 КПК України. Зазначає, що він із самого початку слідства показав, що спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження захищаючи своє життя, наміру нанести йому тяжкі тілесні ушкодження несумісні з життям у обвинуваченого не було. Просить суд, скасувати оскаржуваний вирок суду повністю та постановити нове рішення, за яким, перекваліфікувати його дії за ст..124 КК України, та звільнити від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.2 ч.1 ст.106 КК України. Звільнити його з під варти.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд першої інстанції на підставі не повного, не всебічного та не об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, дійшов необґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_5 бажав завдати потерпілому ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження, а суд першої інстанції засудив його безпідставно. Отже, оскільки ОСОБА_5 діяв не умисно, а тому можна прийти до висновку про неправильність правової кваліфікації цих дій за ч.2 ст.121КК України. Зазначає, що суд першої інстанції, визнаючи підзахисного винним у вчиненні інкримінованого злочину, обмежився лише загальними посиланнями на зміст доказів, але взагалі докази не проаналізував, не навів мотивів на спростування доводів обвинуваченого. Звертає увагу на те, що судом не було забезпечено ОСОБА_5 , який не володіє державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою, якою він володіє, користуючись послугами перекладача, також судом не було перевірено дотримання цього права обвинуваченого на досудовому розслідуванні, так як підзахисний являється румуном, живе в румунському селі та відвідував школу з румунською мовою, а тому вважає, що недотримання органом досудового розслідування та судом цього права, привело до процесуальних порушень, зокрема, що зібрані стороною обвинувачення докази є недопустимими. Просить суд, скасувати оскаржуваний вирок суду та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю у його діянні складу кримінального правопорушення. Скасувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 та звільнивши його з під варти в залі суду.

У випадку, якщо суд апеляційної інстанції прийде до висновків про неможливість закрити кримінальне провадження, тоді просить суд, змінити оскаржуваний вирок та перекваліфікувати дії обвинуваченого із ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.119 КК України - вбивство вчинене через необережність або ст.124 КК України - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони та за ч.3 ст.135 КК України - завідомо залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, якщо той, хто залишив без допомоги мав змогу їй надати допомогу, і коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи та застосувати до ОСОБА_5 ст.ст.75, 76 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача,обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційних скарг та доповнення до апеляційної скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг та доповнень до них, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України суд першої інстанції в мотивувальній частині обвинувального вироку повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини обвинуваченого конкретними доказами, вказати які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого злочину і навести мотиви за якими суд не бере до уваги окремі докази.

Однак, суд першої інстанції, обмежившись простим перерахуванням доказів, досліджених в судовому засіданні, не проаналізувавши їх зміст, не вказав які саме фактичні дані вони підтверджують, як співвідносяться між собою та чи достатні для прийняття відповідного процесуального рішення.

Також слід звернути увагу на те, що метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку відповідно до вимог ст. 368 КПК України, а досягнення правосуддя, в зв`язку з чим суд зобов`язаний дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення й забезпечують його правосудність.

Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вироку суду, а суд вищої інстанції - переглянути його.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінально процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 судом першої інстанції не дотримані передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповнота та поверховість при дослідженні його фактичних обставин, зокрема, викладені у вироку висновки не підтверджені наведеними у ньому доказами, які були досліджені під час судового розгляду, у зв`язку із чим такий не може бути визнано законним та обґрунтованим.

При перегляді кримінального провадження з`ясовано, що під час судового розгляду судом першої інстанції не було допитано двох свідків, а саме: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Дані особи, були пасажирами ОСОБА_5 , вони попросили його підвести до будинку померлого ОСОБА_13 для покупки у нього наркотичних засобів. Саме ці особи, були очевидцями події, вони чітко бачили як і при яких обставинах все відбувалося.

У вироку суд першої інстанції зазначає про те, що свідки допитані не були, у зв`язку з незабезпеченням їх прокурором. Також наголошено, що свідок ОСОБА_14 перебуває за кордоном. Про свідка ОСОБА_12 взагалі інформації не має. Під час судового розгляду прокурором надавалася інформація про те, що свідок ОСОБА_15 перебуває в лавах ЗСУ, але доказів того суду не надано.

Однак, судом також не вживалося жодних заходів щодо їх виклику та забезпечення з 2017 року. Матеріали справи не містять ухвали про привід свідків.

Клопотання прокурора про визначення обсягу доказів та порядок їх дослідження подавалося - 20.11.2017 року, в тому числі і виклик свідків. Цього ж дня, під час судового засідання було встановлено порядок дослідження доказів.

В засіданні 14.03.2018 року почався допит свідків згідно реєстру. Відповідно починаючи з березня 2018 року.

29.08.2019 року свідок ОСОБА_11 подає заяву про розгляд справи без його участі, що не передбачено чинним КПК України.

Як вбачається із журнала судового засідання від 17.09.2019 року, - суд першої інстанції під час судового засідання приймає до уваги таку заяву, приєднує її до матеріалів справи та відповідно згодом приймає рішення по справі без врахування показів даного свідка.

Що стосується свідка ОСОБА_12 , то матеріали справи не містять яких-небудь заходів, вчинених стороною обвинувачення та судом, спрямованих на виклик та привід свідка.

При цьому слід наголосити, що а ні сторона обвинувачення, а ні сторона захисту не подавала клопотання про відмову від допиту таких свідків, а навпаки сторона обвинувачення неодноразово заявляла клопотання про їх допит.

Відповідно до ст.147 КПК , - належно викликаний свідок, який без поважних причин не з`явився на судове засідання або не повідомив про причини неявки, може бути підданий приводу через відповідні органи Національної поліції України з відшкодуванням у дохід держави витрат на його здійснення. Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання, роботи чи навчання, підстави застосування приводу, коли і куди ця особа повинна бути доставлена, кому доручається здійснення приводу.

Під час судового засідання, яке відбувалося 10.02.2023 року, прокурор заявляв клопотання про зміну порядку дослідження доказів, де наголошував про те, щоб спочатку дослідити письмові докази, а потім допитати свідків, оскільки один із свідків, а саме ОСОБА_12 призваний до лав ЗСУ, відповідно буде доставлений для допиту пізніше.

Відповідно до ч.1 ст. 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: 1) судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне іачення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Судом першої інстанції не досліджено знаряддя вчинення злочину, а саме предмет яким наносилися тілесні ушкодження, не в повній мірі було досліджено одяг обвинуваченого та протокол затримання.

У протоколі затримання від 29.03.2017 року зазначено, що вилучено одяг, але не зазначено, що на одязі мали місце сліди бурого кольору схожі на крові і саме ця одежа досліджувалася експертом.

Також слід зауважити про те, що у ОСОБА_5 були зроблені зрізи нігтів, однак результати дослідження нігтів ОСОБА_5 в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи відсутні дані про знаряддя вчинення злочину, предмет, яким було нанесено тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи №44 від 29.04.2017р. смерть настала внаслідок колото-ріжучого поранення пахових ділянок з пошкодженням статевого прутня, калитки, лівої пахової артерії та вени, що привело до масивної зовнішньої кровотечі і ускладнився геморагічним шоком, який став безпосередньою причиною смерті. При досліджені трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої поверхні правої пахової ділянки біля основи статевого прутня. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії гострого колючо-ріжучого предмету типу клинки ножа по ударному механізму спричинення. Тобто, експертом встановлено, що удар наносився саме ножем.

Предмету ніж не знайдено, а ні на місці вчинення злочину, а ні під час обшуку.

При цьому, суд звертає увагу, що стороною захисту подавалося клопотання про приєднання до матеріалів справи публікацію ЗМІ із новини Закарпаття, де видно на фото кров`яний ніж, який сфотографовано на місці вчинення злочину. Судом приєднано дані докази до справи, але не надано їм оцінки при постановленні вироку.

Окрім того, під час апеляційного перегляду стало відомо, що стороною захисту в суді першої інстанції було заявлено головуючому відвід.

Процесуальної ухвали з даного клопотання в матеріалах справи нема.

Апеляційним судом прослухати звукозапис технічного носія не надалось можливим, оскільки такий не відображав звук.

З огляду на наведене, викладені у вироку висновки визнаються такими, що не підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, належним чином невмотивованими та необґрунтованими, що в свою чергу свідчить про неповноту та поверховість при дослідженні фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також про порушення судом першої інстанції вимог ст. ст. 370, 373 цього Кодексу щодо законності та вмотивованості судового рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвалений у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 вирок не може бути визнано законним та обґрунтованим.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке віднесено до істотних порушень вимог КПК України, і яке колегія суддів Закарпатського апеляційного суду не може виправити, використовуючи свої повноваження, що у свою чергу, відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно, всебічно та об`єктивно розглянути матеріали кримінального провадження, дати належну оцінку пред`явленим сторонами кримінального провадження доказам у їх сукупності, а також викладених у апеляційних скаргах доводам, і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, тобто ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, з урахуванням положень ст. ст. 370-374 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 змінити, звільнити з -під варти негайно в залі суду.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів- 30 червня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, сезонного робітника, раніше не судимого, військовозобов?язаного, такі обов`язки: 1. прибувати до суду за першою вимогою; 2. цілодобово не залишати місце проживання - АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді