Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/357/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарєм ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2024 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2024 року, задоволено клопотання слідчого про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001562 від 31.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 408 КК України.

Накладено арешт на:

Речові докази вилучені 31.05.2024 року ході проведення огляду місця події м. Кропивницький, (поле за координатами 48,28,26 32,14,14) у гр. ОСОБА_7 , а саме:

- автомобіль марки ВАЗ 21150 червоного кольору д.н.з НОМЕР_1 , власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 ;

- предмет ззовні схожий на пістолет, магазини та набої до нього поміщений в спец. пакет №G17-0290509, №G17-0290510, №G17-0290511, № НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (на авто ВАЗ НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 ) поміщений в спец пакет №WAR0117397;

- ключі від авто (на авто ВАЗ НОМЕР_3 д.н.з НОМЕР_1 ) поміщений в спец пакет №SUD1024491;

- посвідчення водія (видане на імя ОСОБА_8 )- поміщене в спец пакет №WAR0117398;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (на авто ТОЙОТА ПРАДО серія НОМЕР_5 ) поміщений в спец пакет №WAR0117399;

- ключі від авто (на авто ТОЙОТА ПРАДО д.н.з НОМЕР_6 ) поміщений в спец пакет №WAR0117400;

Речові докази вилучені 31.05.2024 в ході проведення огляду місця події м. Кропивницький, (поле за координатами 48,28,15 32,14,18) де а саме:

- автомобіль марки ТОЙОТА ПРАДО (VIN- НОМЕР_7 ) сірого кольору д.н.з НОМЕР_1 з пошкодженими шинами, власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 ;

- дві гільзи поміщені в спец. пакет SUD1024494;

- два патрони - поміщені в спец. пакет SUD1024493

- предмет схожий на фрагмент кулі - поміщений в спец. пакет SUD1024495;

- три змиви з пошкоджених колес - поміщений в спец. пакет SUD1024496.

Речові докази вилучені 01.06.2024 в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), а саме:

- футболку чорного кольору до спец. пакету №7303668;

- два мобільних телефони Iphone 8 та Iphone 12 до спец. пакету №WAR0016597;

- кобуру чорного кольору до спец. пакету №WAR2055091,

власником та фактичним володільцем яких є ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження ним до прийняття рішення по кримінальному провадженню №0001562 від 31.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 408 КК України.

ОСОБА_7 25.06.2024 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали слідчого судді.

В обґрунтування пропуску строку зазначає, що апеляційну скаргу він не зміг подати вчасно, оскільки знаходився під вартою в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» з 31.05.2024 по 14.06.2024, а розгляд даного клопотання слідчого про арешт майна був проведений без його участі

З наведених підстав вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

За наслідком апеляційного розгляду просить переглянути ухвалу слідчого судді про арешт майна.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 уточнив апеляційні вимоги та просив відмовити у накладенні арешту на телефон його дружини

Заслухавши суддю доповідача, власника майна ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні вимоги, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді слід поновити, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Статтею 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2024 року про арешт майна, постановлена без участі власника майна та її представника. Даних про належне повідомлення власника майна та його представника про час та місце судового розгляду в матеріалах судового провадження немає. Тобто, в судове засідання зацікавлені особи (власник майна) не викликався.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приймає до уваги доводи ОСОБА_7 про поважність пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає, що пропущений строк підлягає поновленню.

Що стосується доводів ОСОБА_7 про скасування ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон Iphone 12, який належить його дружині, то такі доводи не заслуговують на увагу та не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001562 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 408 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 будучи головним сержантом 1-го розвідувального взводу військової частини НОМЕР_8 , у військовому званні сержант, 31.05.2023 року о 19 год. 00 хв., діючи умисно в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16, 17, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на власному транспортному засобі ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , на відкритій ділянці місцевості грунтовій дорозі поля (48.26,15,32,14,18) м. Кропивницький, неподалік мікрорайону «Арнаутово», зупинився перекривши проїзд автомобілю гр. ОСОБА_8 , який в цей час рухався на автомобілі Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з НОМЕР_6 , після чого ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських мотивів, явно нехтуючи існуючими правилами і нормами поведінки в суспільстві, правилами співіснування і нормами моралі, грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, в присутності неповнолітніх пасажирів автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з НОМЕР_6 , дістав з кобури, яка була у нього на поясі, заздалегідь заготовлений пістолет ТТ, серійний номер НОМЕР_9 , 1952 року випуску, зі спорядженим боєприпасами магазином, а саме 8 (вісьмома) пістолетними патронами калібру 7,62-мм. (7,62х22-мм.), один з яких знаходився в патроннику, та здійснив з нього не менше 4 пострілів по автомобілю Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з НОМЕР_6 , влучивши йому в колеса у присутності сторонніх осіб гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , створив реальну загрозу для їх життя та здоров`я.

Крім того, сержант ОСОБА_7 , будучи головним сержантом 1-го розвідувального взводу військової частини НОМЕР_8 , в порушення вимог ст. 65 Конституції У країни, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою ухилитися від військової служби, перебуваючи в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_8 ( АДРЕСА_2 ) 31.05.2024 року близько 10:30 год., діючи умисно, всупереч інтересам служби, реалізовуючи протиправні наміри, самовільно покинув зазначене місце служби - вчинив дизертирство, з метою ухилитися від несення військової служби з ввіреною вогнепальною зброєю пістолетом ТТ, серійний номер НОМЕР_9 , 1952 року випуску, двома магазинами та 16 набоями-пістолетними патронами калібру 7,62-мм. (7,62х22-мм.), шляхом самовільного залишення визначених позицій в районі відповідальності ВЧ НОМЕР_8 .

31.05.2024 року о 21.20 год. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косоуці, Сорокського р-ну, республіка Молдова, українця, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_8 , головного сержанта 1-го розвідувального взводу, маючому середню-спеціальну освіту, одруженому, на утриманні маючого малолітню дитину - ОСОБА_12 , 2016 року народження, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого.

31.05.2024 року в ході проведення огляду місця події м. Кропивницький, (поле за координатами 48,28,26 32,14,14) було у гр. ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено: автомобіль марки ВАЗ 21150, червоного кольору, д.н.з НОМЕР_1 поміщено на штраф майдан; предмет ззовні схожий на пістолет, магазини та набої до нього поміщений в спец. пакет №G17-0290509, №G17-0290510, №G17-0290511, № НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (на авто ВАЗ НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 ) поміщений в спец. пакет №WAR0117397; ключі від авто (на авто ВАЗ НОМЕР_3 д.н.з НОМЕР_1 ) поміщений в спец. пакет №SUD1024491; посвідчення водія (видане на ім`я ОСОБА_8 )- поміщене в спец. пакет №WAR0117398; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (на авто ТОЙОТА ПРАДО серія НОМЕР_5 ) поміщений в спец. пакет №WAR0117399; ключі від авто (на авто ТОЙОТА ПРАДО д.н.з НОМЕР_6 ) поміщений в спец. пакет №WAR0117400;

31.05.2024 року в ході проведення огляду місця події м. Кропивницький, (поле за координатами 48,28,15 32,14,18) де безпосередньо сталась подія злочину (ч.4 ст.296 КК України) було виявлено та вилучено: автомобіль марки ТОЙОТА ПРАДО (VIN- НОМЕР_7 ) сірого кольору д.н. НОМЕР_10 з пошкодженими шинами поміщено на штраф майдан; дві гільзи поміщені в спец. пакет SUD1024494; два патрони - поміщені в спец. пакет SUD1024493 предмет схожий на фрагмент кулі - поміщений в спец. пакет SUD1024495; змиви з пошкоджених колес - поміщений в спец. пакет SUD1024496.

Крім того 01.06.2024 року, в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), було вилучено особисті речі а саме: футболку чорного кольору до спец. пакету №7303668; два мобільних телефони Iphone 8 та Iphone 12 до спец. пакету №WAR0016597; кобуру чорного кольору до спец. пакету №WAR2055091.

Вказані предмети-речі, постановою слідчого від 01.06.2024 визнані речовими доказами у вищевказаному кримінальному проваджені.

В межах даного кримінального провадження, старший слідчий Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_13 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на вищевказане майно та речі, обґрунтовуючи тим, що вилучені речі мають суттєве значення для об`єктивного, повного і всебічного проведення досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та мають доказове значення для доведеності вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Також вилучені речі можуть містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ в данному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2024 року вказане клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вищевказане майно та речі.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. А також врахована та обставина, що виявлені та вилучені речі були визнані речовими доказами. Наслідки накладення арешту на майно, тому вважав за необхідне задовольнити клопотання, оскільки це необхідно задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а незастосування арешту може призвести до приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі та відчуження.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно можливо може бути майном, яке могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею накладено арешт обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи ОСОБА_7 про необхідність скасування арешту на мобільний телефон належний його дружині, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді. Окрім того, даний телефон у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 309, 399, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_7 задовольнити.

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2024 року, про арешт майна.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2024 року, про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001562 від 31.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 408 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4