Провадження №1-кс/369/2102/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання старшого слідчого слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 и про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000808 від 20 квітня 2024 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне№ 0000808 від 20 квітня 2024 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

19 квітня 2024 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точний час під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , за попередньою змовою у групі зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснили викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за наступних обставин:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_4 за ініціативою ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під самостійно надуманим приводом у вигляді боротьби із незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, виник злочинний умисел з корисливих мотивів на незаконне позбавлення волі осіб, а саме які, на їх думку, мають до цього відношення.

Так, 19 квітня 2024 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точний час під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , спільно зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , приїхали на транспортному засобі марки «Mercedes-Benz Vito», держаний номерний знак НОМЕР_1 , на територію велотреку, що проходить поряд з лісовим насадженням в с. Віта Поштова, Фастівського району, Київської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі особи, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, порушуючи основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а саме на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканність, непіддання катуванню та порушуючи тим самим вимоги ст.ст. 19,23, 29,32,33 Конституції України, всупереч нормам Декларації ООН «Про захист усіх осіб від насильницького зникнення» від 18 грудня 1992 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року), ОСОБА_4 , спільно зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебуваючи на території велотреку, що проходить поряд з лісовим насадженням в АДРЕСА_1 , почали чекати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які на їх думку здійснюють збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Помітивши ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 з ОСОБА_9 наказали їм зупинитись, проте ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , побачивши незнайомих осіб, почали бігти в сторону АДРЕСА_1 . По дорозі ОСОБА_10 побіг окремо та вибіг на АДРЕСА_1 , де помітив, що начебто, за ним переслідування незнайомими особами не здійснюється, тому сповільнив свій рух. Проте, в цей момент його напрямок руху перегородив транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Vito», держаний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 . Останній відчинив бокове вітрове скло автомобіля та погрожуючи предметом ззовні схожим на пістолет, наказав ОСОБА_10 сісти до салону автомобіля, в цей час з пасажирської сторони транспортного засобу до ОСОБА_10 . підбіг ОСОБА_7 та продублював наказ ОСОБА_8 . ОСОБА_10 побоюючись за своє життя та здоров`я, маючи низький фізичний рівень розвитку, усвідомлюючи реальну небезпеку підкорився наказу вказаних вище осіб та підійшов до автомобіля. В цей час ОСОБА_7 продовжуючи спільний злочинний умисел, за допомогою поштовху рукою в спину потерпілого, заштовхав його до салону автомобіля, після чого залишили місце вчинення злочину, тим самим своїми узгодженими діями незаконно позбавили права останнього на його свободу вільного переміщення. Продовжуючи свій спільний план щодо викрадення особи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , повернулись на транспортному засобі «Mercedes-Benz Vito», держаний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебував незаконно позбавлений волі ОСОБА_10 , до території велотреку, що проходить поряд з лісовим насадженням в с. Віта Поштова, Фастівського району, Київської області, щоб скорегуватись зі спільниками ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які здійснювали пошук в зазначеному місці ОСОБА_11 , який втік від них у невідомому напрямку.

Прибувши на вищевказане місце, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зустрілись зі спільниками - ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , після чого на транспортному засобі «Mercedes-Benz Vito», держаний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебував незаконно позбавлений волі ОСОБА_10 вирушили до озера, розташованого по АДРЕСА_2 . Утримуючи ОСОБА_10 під час руху у вказаному автомобілі ОСОБА_4 неодноразово наносив удари кулаком руки по тулубу, хватав та тягав його за одяг, вимагаючи сказати адресу квартири, в якій на їх думку, зберігаються наркотичні засоби, психотропні речовина або їх аналоги.

Прибувши на вказане місце, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , спільно зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу та моральний тиск, вимагали у потерпілого ОСОБА_10 назвати адресу квартири, в якій на їх думку, зберігаються наркотичні засоби, психотропні речовина або їх аналоги. Після систематичних знущань зі сторони останніх, ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я, назвав їм адресу квартири, де проживає ОСОБА_11 , а саме: АДРЕСА_3 .

Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , спільно зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу завели ОСОБА_10 до квартири, де ними були виявлені речовини, що за особистими переконаннями останніх, є наркотичними засобами, психотропними речовинами або їх аналогами. Після цього, ОСОБА_4 , спільно зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, насильно, з застосуванням фізичної сили та морального тиску, посадили ОСОБА_10 до салону транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito», держаний номерний знак НОМЕР_1 та поїхали до квартири, яка була попередньо підготовлена для незаконного позбавлення волі особи, а саме: АДРЕСА_4 .

Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , спільно зі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого спільного наміру, спрямованого на незаконне позбавлення волі особи з корисливих мотивів, останні подавляючи волю потерпілого за допомогою клейкої стрічки по типу «Скотч» зв`язали ОСОБА_10 руки та незаконно утримували його до 13 год., 56 хв., 20.04.2024.

20.04.2024 року о «13» год. «56» хв. у кримінальному провадженні № 0000808 від 20 квітня 2024 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.04.2024 ОСОБА_4 , оголошено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Гребені, Кагарлицького району, Київської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимий

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 , до вчинення даного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого, протоколами проведення впізнання особи за фотознімками, протоколом проведення обшуку, постановою про визнання речовим доказом, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом огляду та перегляду відеозаписів, протоколами допитів свідків, протоколом слідчого експерименту із потерпілим та іншими доказами в сукупності.

22.04.2024 ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання в період доби з 18:0 од. вечора по 09:00 год. ранку наступного дня та покладено на нього ряд обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду, за першою вимогою; 2) не відлучатися зі свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_6 в період часу з 18:00 год. вечора до 09:00 год. ранку наступного дня; 3) утримуватись від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

Передбачений ст. 219 КПК України двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 21.06.2024, однак завершити досудове розслідування до вказаної дати не вбачається за можливе через складність провадження, необхідності в завершенні проведення судової балістичної експертизи, отримати тимчасовий доступ до документів що містять таємницю, яка охороняється законом, а саме до інформації, яка знаходиться в оператора телекомунікацій рухомого (мобільного) зв`язку ТОВ «Лайфселл» та «ВФ Україна», додатково допитати потерпілого ОСОБА_10 , отримати відповіді на запити від військових частин, запити до яких були скеровані 01.05.2024 та 06.06.2024, визначитися із остаточною кваліфікацією та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів

Завершити досудове розслідування у двомісячний строк не вбачається за можливе через складність провадження, необхідності в завершенні проведення судової балістичної експертизи, завершенні судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, отримати тимчасовий доступ до документів що містять таємницю, яка охороняється законом, а саме до інформації, яка знаходиться в оператора телекомунікацій рухомого (мобільного) зв`язку ТОВ «Лайфселл» та «ВФ Україна», додатково допитати потерпілого ОСОБА_10 , отримати відповіді на запити від військових частин, запити до яких були скеровані 01.05.2024 та 06.06.2024, визначитися із остаточною кваліфікацією та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів, в зв`язку з чим 15.06.2024 слідчий звернувся до керівника прокуратури з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.

20.06.2024 постановою керівника Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000808 від 20 квітня 2024 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за ч. 2 ст. 146 КК України, до трьох місяців, та визначити новий строк досудового розслідування до 21.07.2024 включно.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В даному випадку ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , є забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідка, потерпілого та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;

Прошу суд врахувати, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що підозрюваний має реальну можливість їх здійснити у майбутньому.

Реальним є ризик того, що підозрюваний може переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду з огляду на те, що, у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання, максимальна санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України суд зобов`язаний оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Прошу суд врахувати практику ЄСПЛ із приводу тяжкості покарання, як фактора, що впливає на формування ризику можливого переховування підозрюваного.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість караності своїх злочинних дій та тяжкість покарання, яке йому загрожує може почати ухилятися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідка підтверджується наступним.

При встановленні наявності ризику впливу на свідка та потерпілого прошу враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_4 в 2023 році брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та має навички професійного поводження зі зброєю та її застосування. Вказані обставини дають підставу вважати, що підозрюваний має можливість впливати на свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які надають свідчення з вказівкою реальних обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення та є основними доказами у кримінальному провадженні. При цьому підозрюваний усвідомлює, що у випадку протиправного впливу на свідка та потерпілого, що може мати наслідком зміну їх показів, у останнього створюються можливості зменшення доказової бази сторони обвинувачення або уникнення покарання взагалі.

Отже, враховуючи важливість показів потерпілого та свідка у даному провадженні ризик протиправного впливу на них зі сторони підозрюваного є високоінтенсивним.

Вказані обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, у зв`язку із їх недієвістю, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зокрема, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде недієвим у зв`язку із явною невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного злочину, пов`язаного із посяганням на одне із основних прав особи права на свободу, а також пов`язаному із застосуванням психологічного та фізичного насильства до потерпілого.

Запобіжний захід у виді поруки не може бути застосований, оскільки на даний час відсутні відомості про осіб, які готові виступити поручителями.

Запобіжний захід у виді застави не може бути застосований, оскільки у органа досудового слідства на даний час відсутні відомості щодо можливості внесення застави підозрюваним або заставодавцем у тій сумі, яка була б здатна убезпечити вищевказані ризики.

Разом з тим, сторона обвинувачення, враховуючи попередню участь підозрюваного у захисті незалежності Батьківщини під час збройної агресії російської федерації, що певною мірою зменшує вірогідність настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не наполягає на найсуворішому запобіжному заході.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, аніж домашній арешт не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , разом з тим буде таким, що повній мірі відповідає особі підозрюваного, характеру вчиненого злочину та його ставленню до нього, тому на підставі вищевказаного слідчий просив суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на один місяць, поклавши на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_6 без дозволу слідчого, прокурора, або суду за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту.

3) не спілкуватися поза межами процесуальних дій із свідками, а саме ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , потерпілим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у кримінальному провадженні.

Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 , та його захисник ОСОБА_5 , просили відмовити в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення підозрюваного, захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме вагомість наявних доказів, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, протягом двох місяців застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, органом досудового розслідування не встановлено жодного порушення ним його процесуальних обов`язків, визначених кримінальним процесуальним законом, а також рішенням суду щодо застосування відносно нього запобіжного заходу.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, зокрема підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, за вчинення кого передбачене покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Що стосується обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , на які посилаються слідчий та прокурор у кримінальному провадженні, слід зазначити наступне.

У клопотанні не надано жодного обґрунтування тим ризикам, про наявність яких заявлено у клопотанні, поданому до суду, оскільки зазначене клопотання містить лише посилання на ч. 1 ст. 177 КПК України та перерахування ризиків, які на думку сторони обвинувачення, існують, а також бачення сторони обвинувачення викладення обставин вчинення кримінальних правопорушень; при цьому взагалі відсутні відомості щодо матеріалів кримінального провадження, які обґрунтовують підозру, відсутні жодні посилання на докази причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, натомість клопотання містить перелік процесуальних заходів, які ще планується провести у даному кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення/обмеження волі особи.

ЄСПЛ під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у демократичному суспільстві у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184,193,194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 и про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000808 від 20 квітня 2024 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено 24 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_14