Справа № 305/668/23
Провадження по справі 1-кп/305/143/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2023 року за № 0000007

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, водія ЗТЦЕМД ЗОР, одруженого, 1 н/дитина на утриманні, в/зобов`язаного, не судимого,

ВСТАНОВИВ :

Фабула обвинувачення :

ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України, поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, будучи обізнаним про явище нелегальної міграції на території України, використовуючи воєнний стан, введений на території України, через збройну агресію рф проти України та заборони виїзду за кордон громадян України чоловічої статі, віком від 18-60 років, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, за раніше обумовлену 26.11.2022, о 10:34 год, грошову винагороду у розмірі по 1 400 доларів США від кожного, організував незаконне переправлення трьох громадян України призовного віку через державний кордон України, шляхом їх перевезення з м. Тячів та с. Бедевля, Тячівського району до с. Богдан, Рахівського району, з подальшим сприянням їх переходу через гірську місцевість до державного кордону України з Румунією поблизу с. Богдан Рахівського району.

З метою організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, ОСОБА_4 26.11.2022 близько 12:30 год за допомогою мобільного зв`язку надав усну вказівку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибути до центру с. Калини, Тячівського району, та згодом того ж дня, близько 13:00 год, ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки Opel Movano з д.н.з. НОМЕР_1 перевіз ОСОБА_6 із с. Калини, Тячівського району до АЗС «Вакос» по вул. Вайнагія, у с. Бедевля, Тячівського району, та надав усну вказівку чекати його на вказаному місці, поки він доставить ще двох осіб до с. Бедевля.

У подальшому, з метою виконання раніше розробленого плану, щодо доправлення осіб до державного кордону України, ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону Росо МЗ з ІМЕІ1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , з номером телефону НОМЕР_4 , за допомогою смс-повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав вказівку останньому та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прибути до АЗС «БРСМ» у м. Тячів.

Згодом, 26.11.2022 року близько 16:30 год, ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки Opel Movano з реєстраційним номером НОМЕР_1 перевіз ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , із території поблизу АЗС «БРСМ» у м. Тячів, урочище Варош-Вейг, б/н, до АЗС «Вакос» у с. Бедевля, по вул. Вайнагія, Тячівського району, де в автомобіль сів ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на вищевказаному автомобілі попрямували у сторону с. Богдан, Рахівського району для подальшої реалізації раніше розробленого плану, який спрямований на незаконний перетин військовозобов`язаними громадянами України ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 державного кордону України до Румунії через гірську місцевість з с. Богдан, Рахівського району.

Однак свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон поблизу с. Богдан Рахівського району ОСОБА_4 не довів до кінця, оскільки 26.11.2022 року близько 17:40 год, за наявною оперативною інформацією, працівниками Державної прикордонної служби України на ділянці автодороги в с. Луг, Рахівського району між 310 і 311 прикордонним знаком на відстані 15 метрів від лінії державного кордону, було зупинено автомобіль марки Opel Movano з д.н.з. НОМЕР_1 , після чого у ході перевірки документів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 були затримані, та у подальшому притягнуті судом до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В ході досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, наданням засобів вчинені щодо кількох осіб з корисливих мотивів.

Прокурор ОСОБА_3 у судових дебатах підтримав пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 посилаючись на обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд обрати обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 3 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років з позбавленням користуватися всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки та з конфіскацією майна, також просив застосувати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Адвокат ОСОБА_5 у ході виступу в судових дебатах вказав, що вина ОСОБА_4 є доведеною, однак орган досудового розслідування не вірно кваліфікував дії обвинуваченого, який змінив свою позицію, в даний час визнає свою вину, а тому просив суд перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 3 ст. 332 КК України на ч. 2 ст. 332 КК України, виключивши з обвинувачення кваліфікуючу ознаку - корисливий мотив.

Фактичні обставини, встановлені в ході судового розгляду судом:

Допитаний в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 332 КК України не визнав. Однак, в ході судових дебатів змінив свою позицію, пояснивши, що проживає у смт Дубове, Тячівського району, Закарпатської області з сім`єю та працює водієм автомобіля швидкої допомоги. У вільний від роботи час займається підробітком - здійснюючи різні транспортні перевезення. Зокрема з м. Рахова здійснював перевезення декоративного каміння.

В один із днів, йому зателефонував ОСОБА_12 , який спитав, чи зможе він перевезти його у м. Рахів. Окрім того, йому зателефонували ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які також прохали відвезти їх до Драгобрата у Рахівському районі, де вони мали намір працевлаштуватися. За свої послуги по перевезенню мав намір отримати 1 500 гривень. Чи мали намір вони перетнути державний кордон, він не знає, як не знає, чи мали вказані особи при собі закордонні паспорти. В с. Луг, Рахівського району працівники прикордонної служби перевірили документи у пасажирів та висадили їх з автомобіля. Про те, що його пасажири планували перетнути кордон, він здогадувався, але він не причетний до організації перетину кордону, а тільки організовував їх транспортування, жодних грошей, окрім транспортних витрат, не отримував. Жодних консультацій та порад особисто не надавав. Особу, яка мала переправити пасажирів через державний кордон, не знає. Просив, не обирати відносно нього сувору міру покарання, врахувавши його сімейний стан та щире каяття.

Свідки, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , показали суду, десь в районі 26 листопада 2022 року близько 16:30 год, будучи в наряді в с. Луг, Рахівського району, Закарпатської області зупинили автомобіль - мікроавтобус Opel Movano під керуванням ОСОБА_4 , який перевозив у салоні трьох пасажирів, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , які викликали підозру, а тому їх було затримано, після чого притягнуто до адміністративної відповідальності за спробу незаконного переходу державного кордону.

Свідки: ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , допитувалися слідчим в ході досудового розслідування.

Так, згідно з поясненням ОСОБА_18 зазначив, що звернувся з проханням до ОСОБА_19 посприяти йому у незаконному переході через кордон, шляхом доставки його до с. Богдан, а тому 26 листопада2022 року власним авто, їхав до місця призначення, однак на КПП в с. Луг, Рахівського району, Закарпатської області був зупинений автомобіль, а всіх пасажирів висадили.

Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_10 показав, що його родичі перебувають за кордоном, куди він не має змоги виїхати через військовий стан. Тому його тітка ОСОБА_20 порекомендувала йому звернутися по допомогу до одного чоловіка в Закарпатській області, який за грошову винагороду допоможе, надавши йому номер мобільного телефону НОМЕР_4 . Зателефонувавши дізнався, що чоловіка звуть ОСОБА_21 . На його пропозицію погодився перетнути кордон через гори, вартість такої послуги він оцінив в 1 500 доларів США.

26.11.2022 року ОСОБА_22 зустрів його у м. Тячів та повіз його і ще двох громадян - ОСОБА_23 та ОСОБА_24 в сторону ОСОБА_25 . На постах, коли запитували куди їдуть, розповідали, що їдуть до родичів. На посту в с. Луг їх висадили вилучивши у них гроші в сумі по 1500 доларів США у кожного та паспорти.

ОСОБА_22 виконував функції тільки водія, бо мав передати їх іншій особі, яка мала вже провести їх через кордон в Румунію, а йому слід було оплатити тільки транспортні послуги. Таким чином всі грошові кошти в сумі 1 500 доларів США залишилися при ньому.

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_6 .

Дані покази свідків суд визнає належними та допустимими доказами, оскільки їх допит фіксувався за допомогою технічних засобів відеофіксації, що відповідає ч. 11 ст. 615 КПК України.

Свідок ОСОБА_26 в ході досудового розслідування не допитувався.

Таким чином, жоден із допитаних свідків, не надав покази того, що ОСОБА_4 отримав від них грошову винагороду за переправлення їх за кордон.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_27 , обоє визнали та ідентифікували ОСОБА_19 , як особу, яка перевозила їх автомобілем Opel Movano, з метою подальшого незаконного переправлення іншою особою через державний кордон України.

Досліджені судом докази, надані стороною обвинувачення:

Згідно з рапортом прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_28 від 21.02.2023 року вбачається, що 26.11.2022 року о 16 год невстановлена особа організувала та сприяла перевезенню з м. Тячева громадян ОСОБА_24 , ОСОБА_23 та ОСОБА_9 , з метою їх незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією.

Згідно з витягом з ЄРДР від 21.02.2023 року дані відомості слугували підставою для реєстрації кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, з рапорту оперуповноваженого чергового поліції слідує, що згідно з дорученням прокурора ОСОБА_29 провести досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 за ознаками ч. 3 ст. 332 КК України.

Первинна реєстрація даного кримінального правопорушення не була проведена 23.11.2022 року за ознаками ч. 2 ст. 332 КК України.

Власноруч написаними письмовими заявами ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , добровільно надали згоду на огляд їх власних мобільних телефонів.

Повідомленням про виявлення кримінального правопорушення начальник прикордонної застави ОСОБА_30 повідомив поліцію про злочин, за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 332 КК України.

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_27 також ідентифікували автомобіль Opel Movano, білого кольору, яким їх перевозив водій ОСОБА_31 .

Протоколом огляду предметів і документів від 29.11.2022 року з фотосвітлинами до нього висвітлено інформацію про переписку та схеми перетину кордону зняту з мобільних телефонів ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 , згідно з якими вони мали намір перетнути кордон та не містять жодних посилань чи доказів пов`язаних з ОСОБА_32 .

Щодо заявленого клопотання адвоката ОСОБА_33 про визнання доказів неналежними та недопустимими, адвокат ОСОБА_34 просив залишити таке клопотання без розгляду.

Згідно з постановами Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2022 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 визнані винними за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, тобто у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинений групою осіб та їх піддано штрафу.

З протоколу обшуку від 17.01.2023 року слідує, що об`єктом обшуку є будинок у АДРЕСА_2 .

У ході проведення обшуку вилучено рушницю НОМЕР_6 , мобільний телефон РОСО з сім карткою, автомобіль Opel Movano з д.н.з. НОМЕР_7 , мобільний телефон РОСО з ІМЕІ1 № НОМЕР_2 та ІМЕІ2 № НОМЕР_3 , на які накладено арешт та пізнішне автомобіль було передано ОСОБА_4 .

Постановою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.02.2022 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який неодноразово продовжувався.

Правова позиція суду та мотивація:

Дослідивши матеріали кримінального провадження у сукупності з доказами, наданими стороною обвинувачення, заслухавши пояснення обвинуваченого, свідків, виступ прокурора та захисника обвинуваченого в ході судових дебат, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до вимог ст. 7 КПК України серед основних засад кримінального провадження є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Вказана норма, повністю узгоджується зі ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Ця норма міститься і у п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.06.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, визнання особи винною у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності їх вини.

Адвокатом ОСОБА_35 знято клопотання, заявлене адвокатом ОСОБА_36 , щодо недопустимості доказів за їх неналежністю, тому суд надаючи правову оцінку доказам відповідно до ст. 84 КПК України, визнає їх такими, що відповідають вимогам КПК України, наявні незначні відхилення у таких не дають суду підстави в цілому визнавати їх неналежними та недопустимими.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки передбачені ч. 2 ст. 332 КК України, а дії обвинуваченого, які кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 332 КК України, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому суд перекваліфіковує його діяння кваліфіковане за ч. 3 ст. 332 КК України на ч. 2 ст. 332 КК України, як сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, наданням засобів, вчинені щодо кількох осіб.

В ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведено факт отримання ОСОБА_37 грошей за переправлення осіб за кордон та такі кошти не вилучалися в ході досудового слідства, отже така кваліфікуюча обставина, як вчинення з корисливих міркувань не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, ступінь суспільної небезпеки скоєного, наслідки, пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини.

Пом`якшуючими вину обставинами, суд відповідно до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття, сприяння у розкритті злочину, наявність на утриманні 1 н/дитини, позитивної характерики, обвинувачений займається суспільно корисною працею, має визначене місце проживання і реєстрації.

Обтяжуючих вину обставин відповідно до вимог ст. 67 КК України суд не встановив.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України суд не вбачає.

Кримінальне правопорушення скоєне ОСОБА_4 належить до категорії тяжких злочинів, однак фактично вказаний злочин не було доведено до кінця, жодних матеріальних збитків спричинено не було.

Дані про особу, його соціальний стан, зайняття суспільно-корисною працею, наявність неповнолітньої дитини, позитивна характеристика, сприяння у розкритті злочину, дають суду підстави для застосування у відношенні ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України.

Усвідомлення винуватості, бажання стати на шлях виправлення, дають суду підстави вважати, що послідуюче вправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатім для його послідуючого виправлення та перевиховання.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в нічний час доби закінчився 01.01.2024, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Арешт на майно ОСОБА_4 , що був накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 20.01.2023, слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо протягом 3 (трьох) років він не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт на майно ОСОБА_4 , що був накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 20.01.2023, слід скасувати.

Після вступу вироку в законну силу речові докази: автомобіль марки Opel Movano з д.н.з. НОМЕР_1 , переданий ОСОБА_4 , залишити останньому, мобільний телефон РОСО з ІМЕІ1 № НОМЕР_2 та ІМЕІ2 № НОМЕР_3 , який упакований до білого конверта та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, повернути власнику ОСОБА_4 , а файли 00000.MTS, 00001.MTS та 00019.MTS, що містяться на DVD-R дисках Videx 4,7GB, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку слід вручити негайно, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, та ознайомитися з журналом судового засідання.

Суддя: ОСОБА_1