Справа № 629/2299/22
провадження № 1-кс/632/81/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року м. Первомайський

Слідчий суддя Первомайського міськрйонного суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 19 січня 2024 року в об`єднаному кримінальному провадженню № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2024 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 06 червня 2024 року надійшла скарга потерпілого ОСОБА_2 на постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 19 січня 2024 року про часткову відмову в задоволенні клопотання від 17 січня 2024 року, в якій він, зокрема, просить частково скасувати постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 19 січня 2024 року, а саме: в частині 3 де вказано: в іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та її матеріали в межах необхідних для вирішення питання про відкриття провадження по справі або відмову у його відкритті, дійшов подальшого висновку.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316цього Кодексу.

Вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як вбачається з постанови прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 19 січня 2024 року про часткову відмову в задоволенні клопотання, у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_2 відмовлено частково. Задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_2 в частині п.п. 8, 12 клопотання від 17 січня 2024 року. В іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що потерпілий просить скасувати наведену постанову від 19 січня 2024 року, в тому числі, щодо відмови у повідомленні про підозру, зокрема, у пункті 15 клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 17 січня 2024 року зазначено «пред`явити підозру за ч. 1 ст. 125 КК України громадянам: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ».

Проте, слідчий суддя звертає увагу, що приписами ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено можливості оскарження до слідчого судді на стадії досудового розслідування постанови прокурора щодо відмови у повідомленні підозри.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із формулювання зазначеної вимоги скарги ОСОБА_2 , слідчий суддя доходить до висновку про її неузгодженість із положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України.

Отже, оскільки зі змісту поданої скарги потерпілого ОСОБА_2 встановлено, що в ній оскаржується рішення прокурора (щодо відмови у повідомленні про підозру), яке не можуть бути оскаржені до слідчого судді на досудовому розслідуванні в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за скаргою в цій частині вимог необхідно відмовити.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що порядок призначення та заміни прокурорів регламентований ст. 37 КПК України.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 37 КПК України здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч.ч. 4 та 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 цього Кодексу, а також якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

З аналізу ч. 3 ст. 37 КПК України вбачається, що виключно до компетенції керівника прокуратури належить вирішення питання про заміну групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Відповідно з положеннями ч. 6 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України.

Тобто, цією нормою закріплений механізм оскарження процесуальних рішень прокурора, до яких, у тому числі, відносяться постанова про зміну групи прокурорів та визначення старшого прокурора групи прокурорів.

Слідчий суддя не наділений повноваженнями перевіряти рішення прокурора на предмет їх відповідності положенням ст. ст. 37, 110 КПК України.

Отже, оскільки зі змісту поданої скарги ОСОБА_2 встановлено, що в ній оскаржується питання про заміну групи прокурорів (п. 18), яке не можуть бути оскаржені до слідчого судді на досудовому розслідуванні в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за скаргою в цій частині вимог необхідно також відмовити.

Крім того, відповідно до вимог статті 39-1 КПК України керівник органу дізнання уповноважений, зокрема, визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання; відсторонювати дізнавача від проведення дізнання за ініціативою прокурора або з власної ініціативи та призначати іншого дізнавача за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу (самовідводу) або неефективного дізнання.

Згідно до приписів ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема: п. 8 ч. 2 ст. 36 КПК України ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування (п. 8 ч. 2 ст. 36 КПК України).

Отже, оскільки зі змісту поданої скарги ОСОБА_2 встановлено, що в ній поряд з іншими оскаржується питання про визначення групи дізнавачів (п. 3), яке не можуть бути оскаржені до слідчого судді на досудовому розслідуванні в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за скаргою в цій частині вимог необхідно також відмовити.

Щодо вимог ОСОБА_2 у частині примушення начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області виконати постанови Полтавського апеляційного суду від 19 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 та від 30 червня 2022 року щодо ОСОБА_5 (п. 16), слідчий суддя вважає за необхідним зазначити, відповідно до вимог ч. 1 ст. 533 КПК України, ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Примушення начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області до виконання судових рішень, не перебачено вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України, а відтак, на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за скаргою в цій частині вимог необхідно також відмовити.

Крім того, слідчий суддя, доходить висновку, щодо необхідності відмовлення у відкритті провадження за скаргою в частині вимог, щодо приєднання до матеріалів об`єднаного кримінального провадження, усіх клопотань, направлених на адресу процесуального керівника Лозівського окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 (п.п. 5, 14), за період часу з 01.04.2022 року по теперішній час, та щодо витребування прокурором з відділу дізнання Лозівського РВП ГУНП в Харківській області матеріалів об`єднаних кримінальних проваджень; № 0000089 від 13.03.2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22.02.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України, для вивчення, надання та об`єктивного розгляду скарг, оскільки чинним КПК України до повноважень слідчого судді не відноситься вирішення зазначених питань.

Стосовно інших вимог, які стосуються, зокрема, проведення слідчих (розшукових) дій, (пункти 9, 10, 13), щодо скасування постанови дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 12 січня 2023 року (п. 2), скасування постанови від 10 січня 2024 року (п. 4), розгляду клопотань від 8 та 10 січня 2024 року (п. 6), скасування постанови від 21 грудня 2023 року в частині відмови в задоволенні клопотання (п. 7), виконання ухвали слідчого судді від 23 січня 2023 року та внесення відповідних відомостей до ЄРДР, згідно із протоколом прийняття заяви від 15 січня 2024 року, стосовно яких відмовлено прокурором в задоволенні клопотання, то при прийнятті слідчим суддею зазначеної скарги в цій частині не встановлено підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою або її повернення.

Керуючись ст.ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 19 січня 2024 року про часткову відмову в задоволенні клопотання від 17 січня 2024 року в частині заявлених вимог щодо відмови у повідомленні про підозру громадянам: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України (п. 15), щодо заміни групи прокурорів (п. 18), про визначення групи дізнавачів (п. 3), щодо примушення начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області виконати постанови Полтавського апеляційного суду від 19 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 та від 30 червня 2022 року щодо ОСОБА_5 (п. 16), щодо приєднання до матеріалів об`єднаного кримінального провадження, усіх клопотань, направлених на адресу процесуального керівника Лозівського окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , за період часу з 01.04.2022 року по теперішній час, та щодо витребування прокурором з відділу дізнання Лозівського РВП ГУНП в Харківській області матеріалів об`єднаних кримінальних проваджень; № 0000089 від 13.03.2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22.02.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України, для вивчення, надання та об`єктивного розгляду скарг (п.п. 5, 14).

Відкрити провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 19 січня 2024 року про часткову відмову в задоволенні клопотання, яка винесена за результатами розгляду клопотання від 17 січня 2024 року, в частині відмови у проведенні слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України, стосовно інших вимог, які стосуються, зокрема, проведення слідчих (розшукових) дій, (пункти 9, 10, 13), а також щодо скасування постанови дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого л-нта поліції ОСОБА_9 від 12 січня 2023 року (п. 2), скасування постанови від 10 січня 2024 року (п. 4), розгляду клопотань від 8 та 10 січня 2024 року (п. 6), скасування постанови від 21 грудня 2023 року в частині відмови в задоволенні клопотання (п. 7), виконання ухвали слідчого судді від 23 січня 2023 року та внесення відповідних відомостей до ЄРДР, згідно із протоколом прийняття заяви від 15 січня 2024 року, стосовно яких відмовлено прокурором в задоволенні клопотання.

Призначити розгляд скарги на 26 червня 2024 року о 15 годині 30 хвилин у приміщенні Первомайського міськрайонного суду Харківської області.

Викликати в судове засідання ОСОБА_2 та прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 , зобов`язавши останнього надати до суду матеріали об`єднаного кримінального провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України та за № 000027 від 22 лютого 2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_1