Справа № 487/2641/24
Провадження № 1-кс/487/2393/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000128 від 17.01.2024, року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2024 року прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 17.01.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 звернулася до слідчого судді із клопотанням, у якому просила накласти арешт на майно, а саме: житлової квартири, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони її відчуження із внесенням відповідних записів до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, з метою забезпечення виконання додаткового покарання у вигляді конфіскації майна у разі його засудження.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, тому для забезпечення виконання додаткового покарання у вигляді конфіскації майна у разі засудження ОСОБА_4 за вказаною статтею Особливої частини КК є необхідність накладення арешту на майно, а саме житлової квартири, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони її відчуження із внесенням відповідних записів до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна.

Прокурор до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

У провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000128 від 17.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено що, ОСОБА_4 не маючи офіційних джерел прибутку, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним збутом психотропних речовин за допомогою поштових сервісів, які діють на території України .

Так, у невстановлений під час досудового розслідування дату, час та місці, у невстановленої особи, незаконно придбав не менше 10 полімерних пакетів із психотропною речовиною - амфетамін, які з метою подальшого розфасування та відправки поштовими операторами замовникам, переніс до місця свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав до моменту їх вилучення працівниками правоохоронних органів.

В період час з 19.06 години 02.04.2024 по 00.53 години 03.04.2024 під час проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва, було виявлено та вилучено 10 zip-lock пакетів із психотропними речовинами, які ОСОБА_4 незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

Так, в одному zip-lock пакеті, який був виявлений під час обшуку, виявлено речовину, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, вагою 154,4256 г, що відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, являються особливо великим розміром психотропних речовин.

03.04.2024 за підозрою у скоєнні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затриманий ОСОБА_4 .

03.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту, вчинене в особливо великих розмірах.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 3 ст. 307 КК України, яка інкримінована ОСОБА_4 , передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, тому накладення арешту на майно обвинуваченого є необхідним для забезпечення можливої конфіскації майна останнього.

Як встановлено, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та шляхом заборони її відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1