Кримінальне провадження № 194/26/24
Номер провадження 1-кп/194/83/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023 року за № 0000309 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-01.08.2023 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-04.08.2023 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 12.07.2023 року, приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи в якості гостя за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 , зустрів в квартирі потерпілого ОСОБА_6 , у якого в руці побачив мобільний телефон марки «Xiaomi» «Redmi 9a», модель 2006C3LG, серійний номер НОМЕР_1 IMEI1: НОМЕР_2 , IMEІ2: НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору, після чого у ОСОБА_3 виник протиправний корисливий намір, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у потерпілого ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi» «Redmi 9a», модель 2006C3LG, серійний номер НОМЕР_1 IMEI1: НОМЕР_2 , IMEІ2: НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору, на що ОСОБА_6 , погодився, та не усвідомлюючи протиправні наміри ОСОБА_3 , будучи впевненому у доброчесності намірів останнього, добровільно передав останньому зазначений мобільний телефон.

Після чого ОСОБА_3 отримавши від потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон, зробивши вигляд, ніби здійснює телефонний дзвінок, вийшов з приміщення квартири АДРЕСА_4 , та користуючись тим, що потерпілий не слідкує за його діями, не звертає на нього увагу, попрямував в невідомому напрямку, при цьому в подальшому мобільний телефон ОСОБА_6 не повернув.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів майном, яке належить потерпілому ОСОБА_6 а саме: мобільним телефоном торгової марки ««Xiaomi» «Redmi 9a», модель 2006C3LG, серійний номер НОМЕР_1 IMEI1: НОМЕР_2 , IMEІ2: НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору, вартістю 2083 грн.

У подальшому ОСОБА_3 розпорядився мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, та пояснив, що 12.07.2023 року о 10-00 год. в кв. АДРЕСА_4 він попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон «Redmi», який потім йому не повернув, а здав в ломбард за 100 грн. У вчиненому розкаюється, з сумою викраденого згоден.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням речових доказів, висновку експертизи, та даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.08.2023 року, мобільний телефон «Xiaomi» модель «Redmi 9a», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEІ2: НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору, визнано речовим доказом та передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 .

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 18.08.2023 року №СЕ-19/104-23/28529-ТВ, ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi» модель Redmi 9a (2006C3LG), внутрішня пам`ять 2/32 Gb, серійний номер AEC6E64HVO597HSK IMEI1: НОМЕР_2 , IMEІ2: НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору, який було придбано в 2021 році за 300 грн., інші вихідні дані відсутні, на момент вчинення злочину, а саме на 12.07.2023 року, могла складати 2083 грн.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми, допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному кримінальному правопорушенні.

Даючи юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , суд вважає, що обвинувачений винний в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також особи обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання охарактеризований не може бути, не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога перебував з діагнозом: психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням опіоїдів, раніше судимий у тому числі за корисливі злочини.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд вважає, що у обвинуваченого ОСОБА_3 щирого каяття не має, оскільки така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, всупереч твердженням обвинуваченого щодо щирого каяття, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував збитки потерпілому.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, за відсутності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, думки потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, просив суд призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, але не в максимальній межі.

Призначене судом покарання в межах санкції статті обвинувачення з реальним його відбуванням є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень. А тому підстави для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України відсутні.

Згідно п.23 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Отже, вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2023 року та вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2023 року, підлягають самостійному виконанню.

Клопотань про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2023 року, яким ОСОБА_3 засуджено за 4 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, виконувати самостійно.

Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2023 року, яким ОСОБА_3 засуджено за 4 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, оформлену висновком експерта від 18.08.2023 року №СЕ-19/104-23/28529-ТВ, у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. на користь держави.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

-мобільний телефон «Xiaomi» модель «Redmi 9a», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEІ2: НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору, який передано на зберігання ОСОБА_6 згідно зберігальної розписки від 11.08.2023 року залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1