Дата документу 08.05.2024 Справа № 333/2407/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/2407/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/264/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 березня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м.Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

заявника ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 березня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м.Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що оцінивши зміст повідомлення скаржника про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення на підставі цієї заяви відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення та початку досудового розслідування, зокрема, з огляду на відсутність у ній викладу вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР у м.Мелітополі внести відомості до ЄРДР на підставі повідомлення ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.28, ч.2 ст.372 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги вимоги ч.3 ст.214 КПК України і не вбачає порушенням притягнення до кримінальної відповідальності особи, відносно якої не було зареєстровано жодного кримінального провадження.

Вказує, що не зважаючи на вимоги чинного законодавства, громадянина України ОСОБА_6 було заарештовано та притягнуто до кримінальної відповідальності без реєстрації відносно нього кримінального провадження, що підтверджується довідкою СУ ГУНП в Запорізькій області та рапортом прокурора ОСОБА_7 від 29 листопада 2018 року. ОСОБА_6 16 жовтня 2018 року було незаконно позбавлено волі, з грубим порушенням вимог ст.214 КПК України, і такі дії безумовно мають ознаки злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Клопотання ОСОБА_6 стосовно поновлення пропущеного процесуального строку підлягає задоволенню, оскільки як убачається із матеріалів справи, повний текст ухвали від 29 березня 2024 року був складений 03 квітня 2024 року. Повний текст ухвали ОСОБА_6 отримав 04 квітня 2024 року. З апеляційною скаргою останній звернувся 04 квітня 2024 року, тобто зловживання своїм процесуальним правом з боку останнього не убачається.

Прокурор та представник ТУ ДБР, розташованого в м.Мелітополі, не з`явились, повідомлені належним чином, звернулись з клопотаннями про розгляд вказаного провадження без їх участі, заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.

Як убачається з матеріалів провадження, 15 березня 2024 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі з дислокацією у м.Запоріжжя, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі повідомлення останнього.

29 березня 2024 року слідчий суддя оскаржуваною ухвалою відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 з наведених вище мотивів.

Дослідивши матеріали провадження, в т.ч. зміст самого повідомлення ОСОБА_6 про вчинене, на його думку, кримінальне правопорушення, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді і звертає увагу на таке.

Згідно з матеріалами провадження та з оскаржуваною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі з дислокацією у м.Запоріжжя, із повідомленням про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

В повідомленні ОСОБА_6 зазначив, що ТУ ДБР у м.Мелітополі здійснюється досудове розслідування кримінального провадження щодо посадових осіб прокуратури Запорізької області, які у складі злочинної організації, яка має ознаки стійкого ієрархічного об`єднанням декількох осіб (п?ять і більше), за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів. Заявник зазначив, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що псевдо юридичне підґрунтя для діяльності злочинного угрупування та притягнення до кримінальної відповідальності громадян України, які не вчиняли жодного кримінального правопорушення здійснювала суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_8 , яка усвідомлюючи свою злочинну діяльність, діючи всупереч інтересам правосуддя, маючи неспростовні докази невинуватості осіб, відносно яких не було зареєстрованого жодного кримінального провадження, надані факти, свідчення та документи, які спростовували сфальшовані прокурорами обвинувачення, вчиняли особливо тяжкі злочини зі створення псевдо юридичного підґрунтя діяльності організованого злочинного угрупування прокурорів, внаслідок чого громадянину ОСОБА_6 та членам його родини були завдані велика фізична, моральна та майнова шкода.

В матеріалах справи, наявна копія відповіді заступника керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_9 на вищевказане повідомлення ОСОБА_6 .

У вказаній відповіді зазначено, що в повідомлені ОСОБА_6 відсутні достатні підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, оскільки в рішенні Конституційного Суду України №7-р від 11 червня 2020 року щодо перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають оскарження судового рішення та надання йому юридичної оцінки компетентним судом. Конституція України не наділяє інші органи державної влади повноваженнями щодо перевірки судового рішення в позасудовому порядку та оцінки його як "неправосудного". Конституційний Суд України вважає, що остаточне судове рішення не може бути переглянуто, крім встановлених процесуальними законами випадків його перегляду відповідним судом, що виключає можливість оцінювати таке рішення слідчим, прокурором при вчиненні ними дій, які мають наслідком притягнення судді до кримінальної відповідальності. Незалежність і недоторканність судді гарантують Конституція та закони України; вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється; суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (стаття 126 та 129 Основного Закону України).

Перевіряючи доводи скарги, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ознаки протиправної бездіяльності слідчого та підстави для внесення відомостей за повідомленням ОСОБА_6 відсутні.

Згідно з положеннями ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Проте, у повідомлені ОСОБА_6 не наведено будь-яких конкретних обставин, які дійсно об`єктивно могли би свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а містяться лише загальні формулювання.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що відомості, в повідомлені ОСОБА_6 , не є такими, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки повідомлення останнього не містить вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя з`ясував належним чином обставини та мотиви, з яких відповідні відомості про кримінальне правопорушення не були внесені до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_6 , повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги.

При цьому, слідчий суддя належним чином вмотивував свої висновки та правильно вказав в оскаржуваній ухвалі на те, що у заяві не зазначено об`єктивних даних, що дійсно можуть свідчити про ознаки кримінального правопорушення.

Колегія суддів, перевіривши всі доводи апеляційної скарги, доходить висновку, що вказані доводи правильності висновків слідчого судді не спростовують з підстав, наведених вище.

Таким чином, подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування вказаної ухвали слідчого судді, не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 березня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м.Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4