У Х В А Л А

07.03.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого- ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду під час розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0002433 від 25.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст.187, ч. 3 ст. 152 КК України клопотання прокурора про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

У С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0002433 від 25.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст.187, ч. 3 ст. 152 КК України.

22.02.2024 в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та одночасно із клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого, оскільки обвинувачений неодноразово не з`являвся до суду, у зв`язку із чим судові засідання відкладались та до останнього неодноразово застосовувались приводи.

22.02.2024 ухвалою суду надано Білоцерківському РУП ГУНП в Київській області дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

07.03.2024 було встановлено місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_6 ухилявся від явки до суду у зв`язку. Також вказує, що на даний час триває судовий розгляду вказаного провадження. Однак фактично його здійснити неможливо, оскільки ОСОБА_6 не з`являється у судові засідання, ігноруючи цим самим законні вимоги суду. Враховуючи, що на даний час виникли обставини, які вказують на невиконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків щодо явки до суду, а від так наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.Крім того, прокурор зазначив, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання даному ризику буде недостатнім, з огляду на те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не є перешкодою для можливого переховування обвинуваченого від суду. Окрім того, застосування запобіжного заходу у вигляді застави у даному випадку не унеможливить факт переховування обвинуваченого від суду. Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до ОСОБА_6 оскільки відсутні письмові зобов`язання осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 180 КПК України. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з огляду на обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 та ігнорування суду не забезпечить виконання обвинуваченим обов`язку щодо явки до суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, вказав, що перебував на лікуванні з 22.02.2024 року по 28.02.2024, про що надав виписку.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію свого підзахисного, заперечував проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 дане клопотання просили вирішити на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обговорюючи питання наявності зазначеного ризику щодо переховування обвинуваченого від суду, то існування такого ризику є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлений про розгляд обвинувального акту відносно останнього в суді, в призначені судові засідання не з`являвся, про причини неявки суду не повідомляв. До ОСОБА_6 неодноразово були застосовані приводи, під час виконання яких встановлено, що останній за місцем свого проживання не з`являється більше двох місяців. В категоричній формі по телефону відмовився вказати оперуповноваженому місце свого проживання, що відображено в рапорті, який долучено до матеріалів кримінального провадження.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття обвинуваченим спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від суду.

Також, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, в даному випадку, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного (обвинуваченого) не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення ризику можливості обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризику, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд на теперішній час не встановив.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України. Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 318, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне, Рокитнянського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО», строком на 60 днів, який обчислювати з 07.03.2024 без визначення розміру застави.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 05.05.2024 (включно).

Обвинуваченого ОСОБА_6 взяти під варту негайно в залі суду.

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

У разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом прокурора, суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, чи відлучиться з м. Києва без дозволу прокурора або суду, застава звертається в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1