Справа № 585/374/24
Номер провадження 1-кс/585/240/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000053 від 15.01.2024 р.,-

ВСТАНОВИВ:

6 лютого 2024 року до слідчого судді звернувся слідчий СВ Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки Xiaomi» MI 9Т ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з метою збереження вказаних речових доказів, шляхом заборони користуватись та розпоряджатись даним майном, та заборони його відчужувати. Своє клопотання мотивував тим, що у провадженні СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване 15.01.2024 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000053, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.01.2024 року до ЧЧ Роменського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , про те, що невідома особа, в період дії воєнного стану, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi» MI 9Т, що належить заявниці на праві приватної власності, чим завдала збитку останній у розмірі 3600 гривень. 15.01.2024 вказане повідомлення зареєстроване в журналі єдиного обліку повідомлень Роменського РВП за №443, а відомості за даним фактом внесені в ЄРДР за №0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході проведення допиту потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що 03.01.2024 року із помешкання останньої невідома особа, в період дії воєнного стану, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi» MI 9Т. Окрім цього, в ході допиту свідка ОСОБА_5 було встановлено, що остання отримала через декілька днів від ОСОБА_6 , після вчинення даної крадіжки, отримала в подарунок мобільний телефон «Xiaomi» MI 9Т, який за твердженням свідка належав ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_5 періодично користувалась даним мобільним телефоном за словами останньої. 03.01.2024 в ході огляду предмета було оглянуто мобільний телефон марки «Xiaomi» MI 9Т ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , котрий було вилучено та поміщено до спецпакету PSP2244478, на який нанесено пояснювальний надпис, завірено підписами понятих та слідчого. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. У разі не застосування заборони щодо обмеження права користуватись та розпоряджатись даним майном існує ризик зміни чи знищення доказів, слідів злочину та неможливості використання зазначені речі та інформацію, яка в них міститься в якості доказів.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не прибув, надав суду заяву про розгляд клопотання без його присутності. Клопотання підтримує та просить його задоволити.

Прокурор в судове засідання не прибув.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно ч. 4 ст. 107 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається без застосування технічних засобів фіксування.

У витягу з ЄРДР №0000053, кваліфікація якого передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, вказано, що 14.01.2024 року до ЧЧ Роменського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , про те, що невідома особа, в період дії воєнного стану, умисно, таємно, шляхом вільного, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Хіаоmі» Мі 9Т, що належить заявниці на праві приватної власності, чим завдала збитку останній у розмірі 3600 гривень. (а.п.3).

Згідно рапорту помічника чергового Роменського РВП ГУНП в Сумській області вбачається, що 14.01.2024 о 18:04 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.01.2024 о 18:03 за адресою: район АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 повідомила, що знайомий гр. ОСОБА_7 15-20 хв. тому викрав мобільний телефон Редмі Т9 чорного кольору. Знайомий пішов в невідомому напрямку. Проживає по вул. Урицького. Заявииця виявила відсутність мобільного телефону, коли зателефонували на її номер слухавку взяв гр. ОСОБА_8 та повідомив, що він його викрав (а.с.4).

Відповідно до постанови про визнання речових доказів від 05.02.2024 року було визнано речовим доказом: мобільний телефон марки «Хіаоmі» Мі 9Т IMEI1: НОМЕР_1 , IME12: НОМЕР_2 , з метою збереження вказаних речових доказів, шляхом заборони користуватись та розпоряджатись даним майном, та заборони його відчужувати. ???Речовий доказ мобільний телефон марки «Хіаоmі» Мі 9Т IMEI1: НОМЕР_1 , IME12: НОМЕР_2 , з метою збереження вказаних речових доказів, шляхом заборони користуватись та розпоряджатись даним майном, та заборони його відчужувати поміщений до камери зберігання Роменського РВП до вирішення питання по суті ( а.с. 18).

До клопотання також додані матеріали досудового слідства: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.01.2024 року, заява ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення огляду квартири від 14.01.2024 року, протокол огляду місця події від 14.01.2024 року, протокол допиту потерпілої від 16.01.2024 року, пояснення ОСОБА_9 від 15.01.2024 року, заява ОСОБА_5 від 03.02.2024 року про те, що вона добровільно видала слідчим мобільний телефон «Хіаоmі» Мі 9Т, протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 03.02.2024 року, розписка ОСОБА_5 від 03.02.2024 року про отримання від слідчого 2 сім - карти оператора ПрАТ «Київстар», протокол пред`явлення речей для впізнання від 04.02.2024 року, протокол огляду від 03.02.2024 року.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України до такого майна закон, крім іншого, відносить речі, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Всупереч вимог ст. 170, 171 КПК України в клопотанні слідчого, погодженого з прокурором, відсутнє обґрунтування необхідності накладення арешту, не конкретизованого його підстав та мети.

На думку слідчого судді слідчим та прокурором не доведено необхідності застосування арешту взагалі, а також наявність ризиків передбачених абзацом другим частини першої статі 170 КПК України.

Зокрема слідчим та прокурором не обґрунтовано потреби у застосуванні такого процесуального заходу як арешт, оскільки вилучене майно належить потерпілій, у якої було викрадено, тому не зрозуміло які правові підстави є у слідчого та прокурора для обмеження права власності потерпілої на належне їй майно. При цьому слід відмітити, що в клопотанні взагалі відсутнє обґрунтування мети накладення такого арешту, не вказано які саме дані, що мають значення для даного провадження, містяться в даному телефоні і чому їх збереження можливе лише шляхом накладення арешту, з урахуванням тієї обставини що потерпіла зацікавлена у вирішені провадження. Крім цього в клопотанні відсутні будь які дані щодо того чому у слідчого та прокурора склалося переконання що у випадку повернення майна його власнику, з урахуванням того що власник потерпіла у якої це майно викрадене, потерпіла може приховувати дане майно, псувати його, знищити або спотворити дане майно.

В клопотанні слідчий вказав що у разі не застосування заборони щодо обмеження права користуватись та розпоряджатися даним майном існує ризик зміни чи знищення доказів, слідів злочину та неможливості використання зазначеної речі та інформації, яка в них міститься в якості доказів.

В той же час слідчий не вказав які саме сліди злочину маються на даному телефоні, чи яка інформація, що стосується даного провадження, міститься в цьому телефоні.

Крім того, в клопотанні слідчого про арешт мобільного телефону не містится об`єктивних даних, які вказували б на відповідність майна критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За встановлених обставин слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170 - 173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000053 від 15.01.2024 р відмовити.

Ухвала може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується, безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1