Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1344/24
Провадження №1-кп/523/980/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001783 від 20.12.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривій Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, тимчасово не працюючого, раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, -

Встановив:

19.12.2023 року приблизно о 16:45 годині біля будинку АДРЕСА_2 , інспектор взводу №2 роти №8 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції (в подальшому УПП) в Одеській області ДПП старший лейтенант ОСОБА_5 , яка відповідно до примітки ст.364 ч.1 КК України є службовою особою, при виконанні своїх службових обов`язків, здійснюючи контроль за дорожнім рухом, зупинила за порушення Правил дорожнього руху України автомобіль марки «Ford Fusion» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 .

У ході спілкування з водієм ОСОБА_4 у останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, у зв`язку з чим ОСОБА_6 було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, при цьому ОСОБА_6 було повідомлено про підстави складення адміністративного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В цей момент ОСОБА_4 , знаходячись біля службового автомобілю марки «Toyota Prius» працівників поліції, будучи достовірно обізнаним, що ОСОБА_5 здійснює функції представника влади та знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діставши з кишені куртки гаманець, запропонував зазначеному інспектору поліції неправомірну вигоду у розмірі 3500 гривень купюрами номіналом по 500 гривень за не складання адміністративного протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, намагаючись передати вказані гроші ОСОБА_5 , шляхом розміщення їх на багажнику автомобіля, тим самим своїми діями здійснивши пропозицію надання неправомірної вигоди, на що ОСОБА_5 відмовилась та склала відносно ОСОБА_4 адміністративний протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, попередивши порушника про кримінальну відповідальність згідно чинного законодавства та повідомила про даний факт оперативного чергового УПП в Одеській області ДПП.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та пояснив, що 19.12.2023 року у денний час доби при зустрічі з родичами трохи випив, однак йому було необхідно проїхати у Пересипському районі м. Одеса, усвідомлюючи, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, він сів за кермо автомобілю «Форд Фьюжен», в районі 7-ої Пересипської був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення Правил дорожнього руху. При спілкуванні поліцейські звернули увагу, що він був випивши, почули від нього запах алкоголю, тому він вирішив запропонувати інспектору гроші, діставши з кишені 3500 гривень, намагався їх передати, щоб не складали адміністративний протокол за ст.130 КУпАП та відпустили. Поліцейська відмовилася, його попередили про кримінальну відповідальність про надання неправомірної вигоди, велася відеозйомка, потім була викликана слідчо-оперативна група, він був затриманий.

Вину визнає повністю, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, не заперечуючи фактичні обставини вчиненого злочину, що пропонував співпрацівникам поліції неправомірну вигоду, також не оспорюючи кваліфікацію дій, висловлюючи щире каяття, запевняючи, що зробив висновки.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.369 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі, а також надання такої вигоди за не вчинення цією службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, а також мотивацію вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого в якості характеризуючих даних, те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, наявні міцні соціальні зв`язки, отримує постійний легальний дохід, що надає йому можливість сплати штраф, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного діяння, відсутність тяжких наслідків.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1, 2 КК України суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 ч.1 п.13 КК України судом встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Також встановлено до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме DVD-R диск з відеозаписом нагрудних камер співробітників УПП ДПП в Одеській області, на якому міститься відеозапис обстави, які мали місце 19.12.2023р., який був долучений стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження в якості речового доказу, який суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах судового провадження за №523/1344/24 (Пр. №1-кп/523/980/24).

Крім того з`ясовано, що у ході досудового слідства здійснювалось залучення експертів для проведення технічної експертизи за експертною спеціалізацією 2.1 «Дослідження реквізитів документів», 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів» за №СЕ-19/116-24/12-ДД від 8.01.2024р., процесуальні витрати якої відповідно довідки розрахунку становлять 3029,12 гривень, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у вказаній сумі.

Водночас з`ясовано, що слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси 22.12.2023 року була постановлена ухвала за №523/22530/23 (Пр.№1-кс/523/3863/23) про накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені в ході огляду місця 19.12.2023 року.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших осіб.

Статтею 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2023 року про накладення арешту на грошові кошти, як знаряддя вчинення злочину, після набрання вироком чинності підлягає скасуванню, оскільки всі процесуальні дії закінчені, в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає.

Речові докази - грошові кошти у сумі 3500 гривень, які були добровільно видані ОСОБА_4 , які він пропонував у вигляді неправомірної вигоди працівнику поліції, а саме 7 купюр номіналом 500 гривень серії та номеру УИ 5265858, ВД 7014138, ЗЗ 6720452, ВЖ 7384630, СГ 9645951, ВФ 9153720, ЛВ 9830707 у загальній сумі 3500 гривень, які запаковані до сейф. пакету експертної служби МВС за №5707907 та передані на зберігання до Південного Міжрегіонального управління АТ КБ Приватбанк на відповідальне зберігання, після набрання вироком законної сили переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. При вирішенні даного питання суд вбачає підстави для застосування відповідно ст.ст.96-1, 96-2 ч.1 п.3 КК України спеціальної конфіскації, оскільки дані грошові купюри використовувалися як предмет кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0001783 від 20.12.2023 року до обвинувального акту прокурором не долучались, суду лише були надані характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_4 , документи щодо судових витрат та речових доказів.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 з урахуванням санкції ч.1 ст.369 КК України та вимог ст.ст.50, 53 цього ж Кодексу, суд, оцінюючи у сукупності обставини скоєного злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку вчиненого діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, те, що він має місце проживання, зважаючи на поведінку ОСОБА_4 під час судового провадження, з якої вбачається, що він в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу у дохід держави є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.50-51, 53, 65 КК України, ст.ст.349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, призначивши йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем фактичного проживання засудженого.

Речовий доказ - DVD-R диск, виданого співробітниками УПП ДПП в Одеській області, на якому міститься відеозапис обставин від 19.12.2023 року, долученого стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження в якості речового доказу - зберігати в матеріалах судового провадження за №523/1344/24 (Пр. №1-кп/523/980/24).

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/22530/23 (Пр.№1-кс/523/3863/23) від 22.12.2023 року, якою був накладений арешт на грошові кошти, вилучених 19.12.2023 року в ході огляду місця події скасувати за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Речові докази - 7 купюр номіналом 500 гривень серії та номеру УИ 5265858, ВД 7014138, ЗЗ 6720452, ВЖ 7384630, СГ 9645951, ВФ 9153720, ЛВ 9830707 у загальній сумі 3500 гривень, які запаковані до сейф. пакету експертної служби МВС за №5707907 та передані на зберігання до Південного Міжрегіонального управління АТ КБ Приватбанк на відповідальне зберігання - перевести у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку з застосуванням спеціальної конфіскації відповідно ст.ст.96-1, 96-2 ч.1 п.3 КК України.

Контроль за виконанням вироку в даній частині покласти на прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0001783 від 20.12.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 3029,12 гривень - вартість проведеної технічної експертизи за №СЕ-19/116-24/12-ДД від 8.01.2024р., пов`язаної із залученням експертів під час досудового розслідування.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1