СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5811/24
пр. № 1-кп/759/1059/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 від 26.01.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васищеве Харківської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 25.01.2024 приблизно о 23 год. 37 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з корисливим мотивом з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан і відповідно знаходячись в умовах воєнного стану, з салону автомобіля, марки «Hundai Sonata» з н.з. НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, на загальну суму 143 538 гривень 54 копійок, яке належить ОСОБА_6 , завдавши потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стані відповідно знаходячись в умовах воєнного стану, вирішив таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 25.01.2024 приблизно о 23 год. 37 хв., замовив таксі через додаток «Bolt», здійснивши поїздку та прибувши за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяв з заднього пасажирського сидіння сумку в якій знаходилось наступне майно, а саме: товщиномір лакофарбованого покриття в чохлі, марки «Profiline» TG-588 Ultra, чорного кольору, з ознаками користування, придбаний 2023 року, вартістю 4 695 гривень 30 копійок та грошові кошти у сумі 3 700 доларів США (станом на 25.01.2024 по курсу Національного Банку України становить 138 843 гривень 24 копійки) і 700 гривень, які належать ОСОБА_6 , а всього майна на загальну суму 143 538 гривень 54 копійок, після чого, покинув салон автомобіля, таким чином заволодівши чужим майном.

Заволодівши в такий спосіб чужим майном, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся і надав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , покази якого є логічними та послідовними, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

При кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд зазначає, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого надалі неодноразово продовжувався, востаннє відповідно до Указу Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року на 90 діб. Відтак, правовий режим воєнного стану діяв на час вчинення вказаного вище діяння.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, розмір завданої шкоди, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, не одружений, утриманців не має, офіційно не працює. Також суд бере до уваги відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, якому завдані злочином збитки відшкодовані в повному обсязі.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

При цьому суд враховує практику Верховного Суду, згідно з якою щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди (постанова Верховного Суду від 15.11.2021р. у справі № 199/6365/19).

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, відсутність спричинення тяжких наслідків, наявність по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні запевнив, що в подальшому не допускатиме протиправної поведінки та просив надати йому можливість стати на шлях виправлення, з урахуванням позиції прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, які становлять 300 грн. 00 коп. (товарознавча експертиза № 589 від 15.02.2024).

Оскільки до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано положення ст. 75 КК України, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 19.03.2024 (ун.№ 759/5434/24) у виді домашнього арешту в нічну пору доби.

Керуючись ст. ч.4 ст.185, ст.ст.50, 65- 67, 75,76 КК України, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто з 19.04.2024.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, що становлять 300 (триста) грн. 00 коп.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту в нічну пору доби - скасувати.

Речові докази: сумку чоловіча через плече, з довгим ремінцем чорного кольору, товщиномір лакофарбованого покриття в чохлі, марки «Profiline» TG-588 Ultra, чорного кольору; посвідчення водія у вигляді картки на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 18.10.2014, ВХХ373628; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Hundai Sonata» з н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8048; картка платника податків на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; витяг з реєстру територіальної громади на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; повістка на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; договір комісії № 6436/23/044754; ключ від автомобіля «Fiat», чорного кольору; банківська картка банку «Приватбанк» НОМЕР_3 ; банківська картка банку «А-банк» НОМЕР_4 ; банківська картка «Монобанк» НОМЕР_5 ; гаманець LUCKY, чорного кольору; обкладинка для документів чорного кольору; бонусні картки в кількості 4 шт., стартовий пакет оператора «Lifecell» з номером НОМЕР_6 , в якому відсутня сім - карта; флеш носій з вмістом пам`яті 4 Gb; паспорт громадянина України ID -картка на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_7 , виданий 13.12.2021, орган, що видав 0539; банківська картка банку «Приватбанк» НОМЕР_8 , - повернути та залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1