Справа № 282/138/24
Провадження № 1-кс/282/147/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Любарського районного суду ОСОБА_4 від розгляду клопотання про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000022 від 23.01.2024,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Любарського районного суду ОСОБА_4 від розгляду клопотання про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000022 від 23.01.2024.

Заява мотивована тим, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки ОСОБА_3 працювала на посаді помічника судді Любарського районного суду Житомирської області з 14.08.2020 по 15.02.2023 та перебувала із суддею ОСОБА_4 у трудових відносинах.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася та не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя Любарського районного суду в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, дати пояснення бажання не виявив.

Прокурор в судове засіданні не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду заяви про відвід повідомлявся вчасно та належним чином.

Розглянувши заяву про відвід судді, доводи в її обґрунтування, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75 та 76 КПК України.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 76 КПК України, визначено перелік обставин за наявності яких суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

При вирішенні цієї заяви, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У своїй заяві ОСОБА_3 зазначає, що вона перебувала в трудових відносинах із слідчим суддею ОСОБА_4 проте, не наводить будь-яких даних, які б свідчили про упередженість слідчого судді при розгляді клопотання про скасування арешту на майно.

Натомість, згідно з копії наказу заступника керівника апарату Любарського районного суду №35-К від 12.08.2020 «Про призначення ОСОБА_3 » слідує, що останню з 14.08.2020 призначено на посаду помічника судді Любарського районного суду на час виконання суддею ОСОБА_1 повноважень судді.

Відповідно до вимог абз. 4 п. 2 та п. 4 розділу І «Положення про помічника судді», затвердженого рішенням Ради суддів України від 18 травня 2018 року № 21, помічник судді - це працівник патронатної служби у суді, який забезпечує виконання суддею повноважень щодо здійснення правосуддя. Помічник судді з питань підготовки та організаційного забезпечення судового процесу підзвітний лише відповідному судді. Суддя є його безпосереднім керівником.

Таким чином, безпосереднім керівником ОСОБА_3 під час її перебування на посаді помічника судді був саме суддя ОСОБА_1 , а не суддя ОСОБА_4 .

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа № 800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18). Також Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальним рішенням судді (ухвала від 18 грудня 2018 року у справі № 910/2968/18).

Зважаючи на положення вказаних вище норм та викладені обставини суд вважає, що обставини, про які вказує заявник не є підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки вони не викликають сумніви в його упередженості щодо розгляду клопотання про скасування арешту на майно.

З урахуванням викладеного вище відвід задоволенню не підлягає, оскільки обставини зазначені заявником не є підставою для відводу слідчому судді та на даний час відсутні будь-які порушення вимог КПК України, які могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість слідчого судді ОСОБА_4 , та виключають його участь у даному кримінальному провадженні з підстав передбачених ст. 75 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 81, 309 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Любарського районного суду ОСОБА_4 від розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1