Справа № 489/4875/24
кримінальне провадження
№1-кп/489/865/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, АДРЕСА_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, АДРЕСА_3 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в присутності:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту 24.02.2022 на всій територій України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", ведено воєнний стан, який продовжувався 15.03.2022, 21.04.2022, 15.08.2022, 16.11.2022, 07.02.2023, 20.05.2023, 18.08.2023, 15.11.2023, 06.05.2024 та останній раз 14.05.2024 строком на 90 діб, тобто до 11.08.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.04.2024 о 19.21 ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знаходячись в приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований, за адресою: АДРЕСА_5 , в період воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного власного збагачення шляхом вільного доступу умисно таємно викрали:

1) конструктор Lego Creator Вінтажний мотоцикл вартістю 499 гривень 17 копійок;

2) фарбу «Montana Black» об`ємом 400 мл., вартістю 274 гривень 17 копійок;

3) фарбу «Montana Snow White» об`ємом 400 мл., вартістю 274 гривень 17 копійок;

4) емаль «Slider color» універсальну срібляста, об`ємом 400 мл, в кількості двох штук, вартістю 80 гривень 75 копійок кожна, загальною вартістю 161 гривень 50 копійок;

5) емаль аерозольну біла матова «Maxi Color», об`ємом 400 мл, вартістю 142 гривень 50 копійок, який належать ТОВ «Епіцентр К», на загальну суму 1 351 гривень 51 копійок.

Після чого ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ТОВ «Епіцентр К», матеріальну шкоду на загальну сумі 1351 гривень 51 копійок.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

04.07.2024 між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_6 , укладені угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даними угодами сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, а також те, що обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у вчиненому діянні.

При визначенні розміру та виду покарання сторонами угоди враховано повне визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї вини, щирого каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, відсутності претензій потерпілої сторони та добровільне відшкодування завданих збитків, вчинення злочину у неповнолітньому віці, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого злочину; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та добровільне відшкодування збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того враховано відомості про особу обвинуваченого:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, на момент вчинення кримінального правопорушення учня 11 класу Миколаївського ліцею імені ОСОБА_9 , раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, на момент вчинення кримінального правопорушення учня 9-В класу ІНФОРМАЦІЯ_6 , раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

З урахуванням наведеного, зокрема того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щиро розкаялися, добровільно відшкодували завдані збитки, вчинили кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, враховуючи особу обвинувачених та їх негативне ставлення до вчиненого сторони угоди вважають за доцільне призначити покарання:

- ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185, ст. 69, ст. 100 КК України у виді громадських робіт в мінімальних межах, з урахуванням вимог призначення вказаного виду покарання щодо неповнолітніх;

- ОСОБА_4 інший більш м`який вид основного покарання, не зазначений в ч. 4 ст. 185 КК України, у виді пробійного нагляду із визначенням мінімального його строку.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Від представника потерпілого ОСОБА_10 надійшла заява про відсутність матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також те, що він не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, не заперечуючи проти покарань, визначених в угодах, участь в судовому засіданні приймати не бажає.

Прокурор, обвинувачені, їх законні представники та захисник в судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання. При цьому обвинувачені повністю та беззастережно визнали свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, зазначили про своє щире каяття, засудили свої дії та запевнили суд у неприпустимості вчинення нових кримінальних правопорушень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 цього Кодексу є тяжким злочином. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, судом враховано, що представник потерпілого не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого та надав згоду на затвердження угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченими, а також те, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченими, за участю захисника, і призначення обвинуваченим узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ст. ст. 69, 100 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді громадських робіт на строк тридцять годин.

Строк відбуття громадських робіт обчислювати з дня звернення цього вироку до виконання.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 строком на 1 (один) рік такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Встановлений ОСОБА_4 строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: диск відеозаписом з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід в кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1