Справа № 495/5102/24
№ провадження 1-кс/495/1254/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Межова, Межівського району, Дніпропетровської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04.06.2024 старший слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000814, від 02 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

02 червня 2024 року о 17 годині 08 хвилин до ЧЧ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло інформування оператора 102 щодо отримання телефонного повідомлення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно отримання на свій телефон голосового повідомлення від знайомої ОСОБА_8 , про те, що її та її подругу Мелісу, замкнув у будинку по АДРЕСА_1 , замкнув чоловік, забрав речі та чіпляється до них. В подальшому встановлено, що 02 червня 2024 року приблизно о 17 годині 08 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , чинив відносно неповнолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дії сексуального характеру, які були пов`язані із вагінальним проникненням, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілих.

03 червня 2024 року слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000817 у відповідності до кримінальної кваліфікації ч.3 ст.152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), зґвалтування неповнолітньої особи.

В подальшому кримінальне провадження №0000814 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України та кримінальне №0000817 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України, були об`єднані за загальним номером №0000814.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 червня 2024 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання, а саме в приміщенні кухні житлової будівлі, котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з неповнолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та неповнолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , розпивав придбані ним спиртні напої, попередньо запросивши їх до себе додому кількома годинами раніше познайомившись у магазину « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час вживання спиртних напоїв, та спілкування з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вступу у природний статевий акт, та розуміючи, що вони можуть вийти з приміщення, заздалегідь зачинив вхідні двері на запірний пристрій, сховавши при цьому ключ. В цей час, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , запідозрюючи можливість вчинення відносно них неправомірних дій, та не бажаючи такого, зайшли до приміщення санвузлу, закривши двері на замковий фіксатор, однак звернувши на це увагу ОСОБА_4 ривком відчинив двері, та по черзі, враховуючи супротив ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу, вивів їх з приміщення, й з метою подавлення супротиву наніс по одному удару рукою кожній.

Далі, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір сказав щоб ОСОБА_10 та ОСОБА_9 пройшли до приміщення спальної кімнати, у якій наказав їм роздягнутись, при цьому взявши в руку кухонний ніж та пристрій для заточування гостроти леза, висловив погрозу в їх сторону, з метою подальшого подавлення волі, після чого будучи впевненим у відсутності вольового супротиву та ОСОБА_9 , так як вони сказали, що готові виконати те, що він забажає, ОСОБА_4 також роздягнувшись, при збудженому стані статевого органу, вступив із потерпілою ОСОБА_10 , проти її волі, в природній (гетеросексуальний) статевий акт, тим самим вчинивши зґвалтування щодо останньої.

Також встановлено, що 02 червня 2024 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання, а саме в приміщенні кухні житлової будівлі, котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з неповнолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та неповнолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , розпивав придбані ним спиртні напої, попередньо запросивши їх до себе додому кількома годинами раніше познайомившись у магазину « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час вживання спиртних напоїв, та спілкування з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вступу у природний статевий акт, й розуміючи що вони можуть вийти з приміщення, заздалегідь зачинив вхідні двері на запірний пристрій, сховавши при цьому ключ. В цей час, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , запідозрюючи можливість вчинення відносно них неправомірних дій, та не бажаючи такого, зайшли до приміщення санвузлу, закривши двері на замковий фіксатор, однак звернувши на це увагу ОСОБА_4 ривком відчинив двері, та по черзі, враховуючи супротив ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу, вивів їх з приміщення, й з метою подавлення супротиву наніс по одному удару рукою кожній.

Далі, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір сказав що б ОСОБА_10 та ОСОБА_9 пройшли до приміщення спальної кімнати, вже у якій наказав їм роздягнутись, при цьому взявши в руку кухонний ніж та пристрій для заточування гостроти леза, висловив погрозу в їх сторону, з метою подальшого подавлення волі, після чого будучи впевненим у відсутності вольового супротиву ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , так як вони сказали, що готові виконати те, що він забажає, ОСОБА_4 також роздягнувшись, при збудженому стані статевого органу, вступив із потерпілою ОСОБА_9 , проти її волі, в природній (гетеросексуальний) статевий акт, тим самим вчинивши зґвалтування щодо останньої.

03 червня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.208 КПК України 03 червня 2024 року о 02 годині 04 хвилини було затримано (час фактичного затримання 23 година 21 хвилина 02 червня 2024 року). 03 червня 2024 року, на підставі п.1 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), зґвалтуванні неповнолітньої особи, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152 КК України.

Обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними під час проведення досудового розслідування доказами.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, 2, 5, ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Тим самим орган досудового розслідування вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї ж статті.

З урахуванням зазначеного, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості внесення застави.

2 - Доводи сторін.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили застосувати більш м`який вид запобіжного заходу, зазначили що ризики є необгрунтованими.

3 - Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000814 від 02.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.

03.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Межова, Межівського району, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України повідомлено про підозру у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), зґвалтуванні неповнолітньої особи, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152 КК України.

Обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними під час проведення досудового розслідування доказами:

- проведеним обшуком домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами котрого виявлено та вилучено об`єкти (об`єкти, предмети, речі), носій інформативності яких має значення для кримінального провадження речових доказів;

- проведеним допитом неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ;

- проведеним допитом неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ;

- проведеним обстеженням неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 у лікаря на наявність тілесних ушкоджень характерних вчиненню злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи;

- проведеним обстеженням неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 у лікаря на наявність тілесних ушкоджень характерних вчиненню злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи;

- проведеним допитом неповнолітнього свідка ОСОБА_7 .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою. Отже, на даній стадії мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Очевидних невідповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину та зважаючи на викладену мотивацію у попередніх абзацах, можна дійти висновку, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч. 3 ст. 152 КК України .

3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає, що існують підстави вважати, що підозрюваний може:

3.2.1. Переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

3.2.2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже у кримінальному провадженні наявні речі, щодо яких на теперішній час з об`єктивних обставин не вирішено питання щодо їх належного вилучення та накладення арешту, не встановлені всі обставини кримінального провадження.

3.2.3. Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ймовірність переховування ОСОБА_4 значно зростає, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує в сукупності з обґрунтованістю підозри дають підстави вважати, що він може переховуватися у разі, якщо подальші слідчі дії будуть вказувати на його причетність до зазначеного злочину, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,5 ч. 1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що стосовно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід.

3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід зазначити, що особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, також, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застави недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, так як підозрюваний ОСОБА_4 , знаючи, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики, а саме впливати на потерпілих, знищити або змінити на свою користь речові докази, переховуватись від органу досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування є належно обґрунтованими.

Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, тобто з 03.06.2024 року.

3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

При вирішення питання про визначення розміру застави, слідчий суддя вважає за необхідне скористатись правом, визначеним ч.4 ст.183 КПК України, за змістом якої суд вправі не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 вчинено з застосуванням насильства, слідчий суддя користується правом не визначати розмір застави.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, зважаючи на вірогідність переховуватись від органу досудового розслідування слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 01.08.2024 включно без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 вираховувати з моменту затримання, тобто з 03.06.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1