Справа №212/5356/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 23 травня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000566 від 16.04.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не судимого, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні особу з інвалідністю 1 «Б» групи ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітніх та малолітніх дітей не має, інвалідності не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не судимого, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який на утриманні осіб похилого віку, неповнолітніх та малолітніх дітей не має, інвалідності не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_7 , представник потерпілого ОСОБА_8 ,

встановив:

Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №2105-ІХ від 03.03.2022, на території України оголошено загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. В подальшому Указами Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» на території України неодноразово продовжено строк проведення загальної мобілізації.

Так, ОСОБА_3 згідно наказу №69 від 30.03.2023 переведено з 01.04.2023 на посаду машиніста тепловоза Служби рухомого складу Цеху зовнішнього залізничного транспорту Управління залізничного транспорту ПрАТ «ЦГЗК».

Так, ОСОБА_5 згідно наказу №834 від 25.06.2010 переведено з 25.06.2010 на посаду машиніста тепловоза Служби рухомого складу Цеху зовнішнього залізничного транспорту Управління залізничного транспорту ВАТ «ЦГЗК», правонаступником якого є ПрАТ «ЦГЗК».

В подальшому, 16.04.2024 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01:30 годин, у ОСОБА_3 , який перебував в період свого робочого часу в якості машиніста тепловоза на території залізничної станції «Грекувата» ПрАТ «ЦГЗК», виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, а саме дизельного палива, яке перебувало в паливному баку тепловозу ТЭМ-2 №5764, та належить ПрАТ «ЦГЗК», за попередньою змовою групою осіб з машиністом тепловоза Служби рухомого складу Цеху зовнішнього залізничного транспорту Управління залізничного транспорту ПрАТ «ЦГЗК» ОСОБА_5 .

Того ж дня, 16.04.2024 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01:30 годин, ОСОБА_3 вступив в злочинну змову з ОСОБА_5 , направлену на таємне викрадення дизельного палива, яке перебувало в паливному баку тепловозу ТЭМ-2 №5764, та належить ПрАТ «ЦГЗК», і співучасники злочину розподілили між собою ролі наступним чином. В обов`язки ОСОБА_3 входило транспортувати до тепловозу ТЭМ-2 №5764 пусті каністри та сулію, які передати ОСОБА_5 , до обов`язків якого входило злити з паливного баку тепловозу ТЭМ-2 №5764 дизельне паливо до вказаних каністр та сулії, які в подальшому передати ОСОБА_3 для транспортування з місця вчинення злочину.

В подальшому, 16.04.2024 близько 01:45 годин, ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи в період свого робочого часу в якості машиніста тепловоза, транспортував на територію залізничної станції «Грекувата» ПрАТ «ЦГЗК», пусті шість каністр об`ємом по 20 л та пусту сулію об`ємом 10 л, які передав ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_5 шляхом вільного доступу з паливного баку тепловозу ТЭМ-2 №5764 таємно викрав дизельне паливо загальним об`ємом 130 л, ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 1757 від 15.05.2024 складає 5903,30 гривень без врахування ПДВ, що перебуває на бухгалтерському обліку УЗТ ПрАТ «ЦГЗК», зливши його у заздалегідь заготовлені шість каністр об`ємом по 20 л кожна та сулію об`ємом 10 л, завдаючи потерпілому ПрАТ «ЦГЗК» майнової шкоди на вищеозначену суму, однак, співучасники злочину, не вчинивши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки на місці вчинення кримінального правопорушення із таємно викраденим майном були викриті працівниками ТОВ «ОХОРОННИЙ ХОЛДІНГ СЛАВУТИЧ», що надає послуги з охорони території та об`єктів ПрАТ «ЦГЗК».

Своїми злочинними діями, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 намагалився завдати потерпілому ПрАТ «ЦГЗК» майнову шкоду на загальну суму 5903,30 грн.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 та ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 23 травня 2024 року, укладеної між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які є обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні, за участі захисника ОСОБА_7 .

Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 повністю визнали свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язалися беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченим за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються звільнити обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину за ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину за ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_6 вважав за доцільне затвердити угоди про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону.

Представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоду про визнання винуватості.

Враховуючи наведене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоди про визнання винуватості, наявність письмової згоди представника потерпілого на укладення угоди прокурором, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинувачених, що вони розуміють викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій кожного з обвинувачених, а саме:

- обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

- обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; а тому суд вважає за необхідне затвердити угоди про визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угод про визнання винуватості суд не вбачає.

Питання речових доказів вирішити на підставі ст.ст. 96-1, 100 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, зокрема, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Частиною 9 ст. 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжні заходи у даному кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 не обиралися.

Керуючись ст. ст. 314-316, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 23 травня 2024 року, укладену між обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000566 від 16.04.2024 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 травня 2024 року покарання за ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробувальним строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 травня 2024 року покарання за ч.3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробувальним строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: дизельне паливо об`ємом 130л, яке передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого залишити у розпорядженні власника.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави засоби вчинення кримінального правопорушення шість порожніх каністр об`ємом 20 л кожна та одна порожня сулія об`ємом 10л, які передані на зберігання до камери схову Відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 11.06.2024 року у порядку ст.615-15 КПК України.

Суддя ОСОБА_1