У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3201/24

провадження № 1-кп/0285/579/24

09 липня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………….... ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання........ ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора.……………………...... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого............................. ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

його захисника.............................. ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні

кримінальне провадження №0000339, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2024,

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого,

уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області та жителя АДРЕСА_1 ,

який не працює,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором 18.06.2024 (а.с.19) направлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 обраного 25.03.2024 слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки його строк спливає, підстави, за яких він обраний у такому вигляді не відпали, а ризики не зменшились.

Потерпілі в заявах просили підготовче засідання провести без їх участі.

Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Також прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд, проти чого присутні учасники судового процесу не заперечили.

Вислухавши думки сторін, суд приходить наступного висновку.

Право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі, з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Строк обраного запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою сплив 23.06.2024 та на підставі п.6 ст.615 КПК України вважався продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Ізоляційний запобіжний захід завжди може бути виправданий, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Застосування (продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурором в клопотанні зазначено про наявність ризиків переховування (п.1 ч.1 ст.177 КПК) ОСОБА_4 від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК) та вчинення іншого злочину (п.5 ч.1 ст.177 КПК). Даючи оцінку вказаним доводам суд зазначає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду. Також серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про обрання запобіжного заходу з метою запобігання спробі перешкоджати кримінальному провадженню.

Сторона захисту наполягала на тому, що перебуваючи під домашнім арештом сумлінно виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, однак такі твердження є непереконливими, адже при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення. Запобіжний захід застосовується (продовжується) з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Суд погоджується з висновками прокурора про наявність ризиків, зазначених ним у своєму клопотанні, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_4 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.

Таким чином, тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою продовжується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Встановлені ризики із сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження, що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з великою вірогідністю не зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст.2 КПК.

Тривалість перебування обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст.ст.177, 178 КПК України.

Відтак, враховуючи суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, а також те, що судовий розгляд справи ще не розпочато, суд вважає наявними підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і неможливим на цей час застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Резюмуючи викладене, клопотання підлягає до задоволення.

Кримінальне провадження підсудне Новоград-Волинському міськрайонному суду, підстав для його закриття або зупинення немає, закритого судового засідання не потребує і може розглядатися у відкритому судовому засіданні.

Передбачені ст.315 КПК України необхідні підготовчі дії, пов`язані з призначенням до судового розгляду, проведені.

Керуючись ст.ст.27,177, 178, 331, 314-316, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Визначити строк дії даної ухвали по 06.09.2024 включно.

Призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні на 15 год 08.08.2024.

Розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення або з дня отримання її копії.

Головуюча суддя ОСОБА_1