ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0000218 від 05.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Салькове Гайворонського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, радіотелефоніста 3 стрілецького взводу 12 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдату, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи на посаді радіотелефоніста 3 стрілецького взводу 12 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, 14 листопада 2022 року самовільно залишив місце служби, а саме розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася у АДРЕСА_2 та, як наслідок, ухилявся від проходження військової служби до 09 листопада 2023 року.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, встановлені під час досудового розслідування. Дав показання про те, що він залишив військову частину, в якій проходив службу, оскільки виникли обставини, за яких треба було їхати приглянути за батьківським будинком, оскільки інших родичів у нього нема, які могли б це зробити.

Оскільки обвинуваченим не оспорюються фактичні обставини справи і як встановлено судом, він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, раніше несудимий, за місцем проходження служби характеризується посередньо. Обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, тому до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання своєї вини останнім, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.

Враховуючи викладене суд вважає, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а обвинуваченому ОСОБА_4 можливо призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України не вбачається, та враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який і в подальшому бажає проходити військову службу та захищати суверенітет та територіальну цілісність України суд вважає за можливе згідно ст.58 КК України замість позбавлення волі призначити обвинуваченому службове обмеження для військовослужбовців із відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків в дохід держави, що у свою чергу відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого та на переконання суду буде достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, а саме призначити покарання нижче від найнижчої межі у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі статті 58 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 замість призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки призначити покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1