УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року

м. Київ

Справа № 344/9426/24

Провадження № 51 -3420 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргупрокурора в кримінальному провадженні

ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня

2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 травня 2024 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 травня 2024 року задоволено скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо не розгляду клопотання в порядку ст. 220 КПК України

в кримінальному провадженні № 0002377.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора

в кримінальному провадженні ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді

відповідно до ст. 399 ч. 4 КПК України.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх вимог, посилаючись на практику Верховного Суду стосовно права на апеляційне оскарження та положення

ст. 7 ч. 1 п. 17, ст. 24 ч. 1 КПК України, зазначає, що слідчим суддею постановлена ухвала, яка на його думку, не передбачена кримінальними процесуальними нормами, а тому суддя апеляційного суду не вправі був відмовити у перевірці

законності вказаного судового рішення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії ухвал, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи

з наступного.

Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо

з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Стаття 129 ч. 2 п. 8 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи,

що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (рішення № 4-р/2019

від 13 червня 2019 року), забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбачений ст. 129 ч. 2 п. 8 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції, якому відповідає обов`язок цього суду переглянути по суті справу в спосіб всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів з урахуванням доводів

і вимог апеляційної скарги та перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Рішення, яким завершується розгляд справи, може стати предметом перегляду

в суді вищого рівня в апеляційному порядку, і подання апеляційної скарги щодо такого рішення не може бути заборонено законом.

Відповідно до положень статті 24 КПК України кожному гарантується право

на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас законом можуть бути встановлені обмеження чи навіть заборони щодо оскарження в апеляційному порядку окремих процедурних судових рішень.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до ст. 392 ч. 3 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, визначено в ст. 309 частинах

1, 2 КПК України.

За змістом ст. 309 ч. 3 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже процесуальним законом визначено саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді (іншого ніж ті, що включені до статті 309 КПК України).

Не передбачена така можливість і ст. 307 ч. 3 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову

у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 284 ч. 1 п. 9-1 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги

на повідомлення про підозру.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення розумного балансу

між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю щодо дотримання прав і законних інтересів осіб.

Згідно ст. 399 ч. 4 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню

в апеляційному порядку.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора

в кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 травня 2024 року.

Рішення обґрунтовано тим, що прокурор оскаржувала ухвалу слідчого судді,

якою по суті розглянуто скаргу ОСОБА_5 та зобов`язано процесуального прокурора Окружної прокуратури м. Івано-Франківська у кримінальному провадженні № 0002377 розглянути клопотання ОСОБА_5

від 11 травня 2024 року в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, та прийняти відповідне процесуальне рішення, про що повідомити заявника.

Тобто, апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка не входить до переліку ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Вищевказане узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі

№ 766/22242/17.

Отже, суддя апеляційного суду встановив, що апеляційну скаргу подано на судове рішення слідчого судді, яке відповідно до вимог КПК України не підлягає апеляційному оскарженню, та згідно з положеннями ст. 399 ч. 4 цього Кодексу правильно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно

до вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав

для задоволення касаційної скарги немає.

Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України за касаційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити прокурору в кримінальному провадженні ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 травня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3