Справа № 359/8986/21
У Х В А Л А

10.04.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у судовому провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який,

В С Т А Н О В И В :

у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено застосований раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів по 14.04.2024 у зв`язку з існуванням ризику, вчинення дій, передбачених п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду.

У межах строків, застосованого запобіжного заходу справа не може бути розглянута по суті з об`єктивних незалежних від суду обставин, зокрема припиненням повноважень головуючого судді у справі та передання справи до провадження іншого судді, що обумовлює необхідність проведення ряду обов`язкових процесуальних дій, необхідністю дослідження значного об`єму доказів у справі з огляду на правову позицію учасників кримінального провадження, процесуальною поведінкою сторони захисту, зокрема систематичною неявкою в судові засідання захисника обвинуваченого, з`явлення необґрунтованих відводів учасникам судового провадження.

З огляду на вищевказані обставини прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують мати місце ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора ризики вчинення дій, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України були і продовжують залишатися досить високими, обставин, які б свідчили про їх зменшення не виникло, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим не забезпечить дотримання покладених на них обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання.

Обґрунтовуючи ризик переховування ОСОБА_4 від суду, прокурор посилається на тяжкість вчинених злочинів, у яких він обвинувачується. Також посилається на ту обставину, що Мисливий упродовж шести років переховувався від органів досудового розслідування був оглошений у міжнародний розшук.

Крім викладених у клопотанні обставин прокурор в судовому засіданні також посилається на наведені у попередніх клопотаннях обставини, зокрема, що обвинувачений вдався до неправомірних заходів шляхом використання паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , в якому наявний справжній фотознімок ОСОБА_4 , однак зазначені анкетні дані іншої особи - ОСОБА_6 ..

Також установлено, що ОСОБА_4 , до моменту притягнення його до кримінальної відповідальності регулярно залишав територію України та виїжджав, зокрема, до російської федерації де, за наявною інформацією, переховуються більшість обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується.

Посилаючись на рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» від 28.11.2017 просить врахувати неодноразові поїздки за кордон через призму ризику втечі.

Крім того прокурор посилаючись на процесуальну поведінку сторони захисту ствреджує про наявність ризику вчинення дій, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки дії сторони захисту, направлені на безпідставне затягування розгляду справи шляхом неявки в судове засідання захисника та з`явлення численних необґрунтованих відводів учасникам судового провадження та суду.

Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечував та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту із забороною залишати житло. При цьому посилається на ту обставину, що прокурор будь-яких нових обставин які б свідчили, що ризики продовжують залишатись на наведено. Також посилається на незадовільний стан здоров`я, відсутність умов для отримання медичної допомоги в умовах СІЗО, ненадання якої може призвести до летальних наслідків. Також зазначає, що для перебування під домашнім арештом є згода власника житла ОСОБА_7 .

Захисник підтримав позицію обвинуваченого. Крім того посилаючись на положення ч. 1 ст. 199 КПК України вважає, що оскільки прокурором пропущені процесуальні строки звернення до суду, клопотання не підлягає розгляду судом. Посилається на недоведеність заявлених ризиків, які б повинні були підтверджуватись відповідними матеріалами відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 184 КПК України, відсутністю доказів висунутого обвинувачення, та недопустимість досліджених доказів.

Розглядаючи клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який суд звертає увагу, що наведеним в обґрунтування клопотання обставинам судами різних інстанцій вже давалася оцінка та вони були враховані при продовженні строків тримання під вартою обвинуваченого. Будь яких нових обставин які б свідчили про суттєве зменшення ступеню ризику вчинення дій передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України суду не наведено.

Також суд звертає увагу, на правову позицію захисту, яка стверджуючи про відсутність з боку обвинуваченого будь яких ризиків вчення дій передбачених ст. 177 КПК України одночасно ставить питання про застосування до нього такого запобіжного заходу як домашній арешт, що є взаємовиключними інститутами.

Щодо клопотання прокурора суд в першу чергу вирішує питання чи підлягає воно розгляду по суті в ході судового розгляду, з огляду на правову позицію захисника. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України 1. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

2. Заходами забезпечення кримінального провадження є:

9) запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України 1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1,2,4 ст. 201 КПК України 1. Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

2. Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

4. Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

2. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Положеннями ч. 2 ст. 188, ч. 1 ст. 199 КПК України визначений процесуальний строк реалізації прокурором (слідчим) права на звернення до слідчого судді з клопотаннями про застосування та про продовження тримання під вартою, недотримання якого призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатись.

Водночас суд звертає увагу і на те, що положеннями ч. 2 ст. 201 КПК України для сторони захисту (обвинуваченому захиснику) також визначений процесуальний строк для реалізації ними права на звернення до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу а саме, передбачено, що копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Суд вкотре констатує, що стадії судового розгляду і стадія досудового розслідування це різні стадії кримінального провадження, які мають свої процесуальні особливості їх проведення, зокрема строки проведення, специфіку вчинення процесуальних дій, визначення дати та часу їх проведення.

Саме з огляду на вказані обставини чинний КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими є й запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження не виключно згідно з положеннями розділу ІІ КПК України (Заходи забезпечення кримінального провадження), а й з урахуванням особливостей, встановлених розділом IV (Судове провадження в суді першої інстанції).

За таких обставин суд розглядає клопотання прокурора про продовження запобіжних заходу з урахуванням таких чинників судового провадження як:

- завчасно визначеної судом дати судового розгляду судової справи,

- способу подання клопотань безпосередньо у судовому засіданні чи поштовим зв`язком (через відділ діловодства),

- складності питань, що ставляться на вирішення суду,

- наявності чи відсутності відповідних клопотань з цього приводу учасників судового провадження.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування в ході судового розгляду встановленого положенням ч. 2 ст. 188 КПК України процесуального строку реалізації стороною обвинувачення свого права, який (процесуальний строк), на переконання суду, підлягає застосуванню виключно на стадії досудового розслідування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора ( як і клопотання захисту ) підлягають розгляду по суті поставлених у них питань в ході судового розгляду.

Незважаючи на загальне правило щодо зменшення з перебігом часу ризиків, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування, суд виходить з конкретних обставин даного кримінального провадження.

Суд констатує, що прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, які вказують на наявність ризику, вчинення дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Існування вказаного ризику було встановлено попередніми ухвалами Білоцерківського міськрайсуду, які набрали законної сили та не скасовані і не змінені, а наведені прокурором обставини свідчать, що вказаний ризик не зменшився та з огляду на використані обвинуваченим засоби продовжує існувати, та наразі залишається досить високим.

Крім того суд також погоджується з доводами сторони обвинувачення, що наразі має місце ризик вчинення дій передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме перешкоджання кримінальному провадженню, з огляду на процесуальну поведінку сторони захисту, направлену на безпідставне затягування розгляду справи шляхом неявки в судове засідання захисника та з`явлення численних необґрунтованих відводів учасникам судового провадження та суду, з приводу чого суд був вимушений постановити окрему ухвалу від 02.04.2024 року

Суд у сукупності із вказаними обставинами враховує також тяжкість та характер вчинених злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_4 . При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, (справи: ОСОБА_8 проти Росії, ОСОБА_9 проти Молдови, Ілійков проти Болгарії) та враховує як елементи оцінки зазначеного ризику: особу обвинуваченого його моральність, незначний вплив існуючих соціальних зав`язків та роду занять в Україні на добросовісність його процесуальної поведінки, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, зв`язок з Україною, суворість покарання за злочини, у яких він згідно з обвинувальним актом обвинувачується, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим та можливості його уникнути.

Суд не має можливості врахувати вагомість доказів та правову позицію обвинуваченого щодо вказаних злочинів, оскільки докази суду у повному обсязі не надані та не досліджені.

Обставин які б свідчили, що встановлений раніше ризик зменшився чи відпав в ході судового розгляду не встановлено.

Суду не надано документів з медичних установ, з яких би можна було зробити висновок, що ОСОБА_4 не може утримуватись в умовах СІЗО. Водночас суд зважає на ту обставину, що ОСОБА_4 не позбавлений права та можливості отримувати медичну допомогу, що забезпечення якого покладається на адміністрацію установи, де утримується обвинувачений.

Незважаючи на відносно тривале перебування обвинуваченого під вартою, враховуючи тяжкість та характер вчинених злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , які є насильницькими проти здоров`я особи, інтереси правосуддя переважають обмеження в правах, які несе обвинувачений, у зв`язку з утриманням під вартою у даній справі, що у свою чергу, не дає підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 331, 371, 372 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який відмовити.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , продовжити на 60 днів по 08 червня 2024 року включно та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Обвинуваченого доставити конвоєм до Білоцерківського міськрайонного суду в судове засідання на 24.04.2024 на 14 годину 00 хв.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки встановленому КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 15 квітня 2024 року о 09 год. 00 хв.

СуддяОСОБА_10