Справа № 761/4108/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2910/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 07 квітня 2024 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали суду, в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, у якому прокурором подано клопотання про продовження ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.109, ч.2 ст.110, ч.2 ст.28 ч.2 ст.436-2 КК України, строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного щодо ОСОБА_7 до 07 квітня 2024 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_7 на даному етапі судового розгляду кримінального провадження та запобігти ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення суду та у випадку необхідності, змінити його на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету та покладенням на неї інших процесуальних обов`язків.

В обґрунтуванні вказує, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 суд не досліджував питання обґрунтованості підозри взагалі, всупереч ч.2 ст.177 КПК України. Докази, які зазначені в клопотанні на обґрунтування підтвердження висунутого обвинувачення взагалі не досліджувались судом під час розгляду клопотання, а лише наявні в якості переліку в самому клопотанні. Крім того, сторона захисту спростовувала вказані докази, як неналежні та недостовірні.

Прокурором під час судового засідання не було обґрунтовано та доведено належним чином, чому менш тяжкий запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Крім того, захисник звертає увагу, що обвинувачена проживає разом із власним чоловіком, має сестру та матір похилого віку на утриманні. Цей факт раніше під час обрання запобіжного заходу, взагалі не розглядався судом та не був взятий до уваги. Обвинувачена позитивно характеризується. Жодних скарг чи зауважень ні на роботі, ні за місцем проживання не надходило.

Під час перебування в СІЗО ОСОБА_7 постійно звертається з проханням про медичну допомогу, оскільки вона є алергіком, страждає на гіпертонію, має хронічний гнійний отит.

Апелянт вказує, що стороною захисту були подані документи, які підтверджують обставини, які підлягають встановленню в судовому засіданні, однак суд не врахував вказані обставини.

Обвинувачена ОСОБА_7 належним чином повідомлялась про дату та час судового засідання, клопотань про її участь у судовому засіданні до суду не надійшло.

За таких обставин, у відповідності до вимог ч.4 ст.4221 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В свою чергу, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки вони знаходяться на розгляді по суті в суді першої інстанції.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , як того вимагає закон, суд встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та при продовженні запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 не зменшились.

Також, в сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону суд врахував дані, які характеризують особу обвинуваченої, а також інші обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Зокрема, що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, заміжня, має на утриманні сестру та матір похилого віку, що свідчить про міцність її соціальних зв`язків та відсутність встановлених судом ризиків, то на переконання колегії суддів вони є необґрунтованими. Наведені захисником дані, хоч і свідчать про наявність соціальних зв`язків, однак, на даному етапі провадження, не є достатніми стримуючими факторами з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, розмір покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину, що у своїй сукупності, дає достатні підстави вважати, що обвинувачена може вчинити дії передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо необґрунтованості обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, то слід зазначити наступне.

На даний час в провадженні суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.109, ч.2 ст.110, ч.2 ст.28 ч.2 ст.436-2 КК України. Пред`явлене їй обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачена може бути причетна до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень та на даний час триває судовий розгляд, а питання щодо доведення або не доведення винуватості у їх вчиненні не може бути предметом дослідження суду апеляційної інстанції, зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного розгляду з перегляду конкретного судового рішення. Не вправі давати таку оцінку доказам і суд першої інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень під час судового розгляду, в ході якого докази досліджуються, а оцінка їм може бути надана в нарадчій кімнаті під час прийняття рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.

Посилання апеляційної скарги на погіршення стану здоров`я обвинуваченої не може слугувати причиною скасування судового рішення, оскільки відсутні будь-які докази неможливості перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятору.

Таким чином, апелянтом не наведено обґрунтованих обставин, які б свідчили про можливість на даний час обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 401, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 07 квітня 2024 року включно - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: