Справа № 364/182/24
Провадження № 1-кп/364/46/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в селищі Володарка у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2023 за № 0000147 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Людмилівка Братського району Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, головного сержанта 2 аеромобільного взводу 5 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «сержант», одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , абонентський номер НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлені обставини, які не оспорюються обвинуваченим і він згоден з розглядом обвинувального акта, згідно з яким у 2022 році в ОСОБА_3 , який перебував у невстановленому досудовим розслідуванням місці, виник умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, відшукав через додаток «Інстаграм» невстановлену особу, яка обіцяла посприяти йому у виготовленні завідомо підроблене посвідчення водія.

З метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці, надав у березні 2022 року (точний час не встановлено), невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки та анкетні дані, які останньою було використано під час виготовлення, в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 № 844, завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 15.03.2022, чим ОСОБА_3 вчинив пособництво у підробленні посвідчення.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, передала ОСОБА_3 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 15.03.2022 на ім`я « ОСОБА_4 », з наданням права керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С», з метою подальшого використання підробленого документа для його особистих потреб.

Крім того, ОСОБА_3 , 19.12.2023, близько 01 години, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21730», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухався по вул. Коцюбинського, 22, навпроти магазину «Ярославна» в селищі Володарка, Білоцерківського району, Київської області, де під час дії комендантської години був зупинений працівниками поліції СРПП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та під час перевірки останніми документів на право керування транспортними засобами, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_3 , видане на ім`я « ОСОБА_4 », із відкритими категорією ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 із зазначеними його ім`ям та по-батькові, датою, місце народження та власним фото, є підробленим, умисно надав вказане підроблене посвідчення водія для перевірки працівникам поліції, таким чином використав завідомо підроблений документ.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України за відсутності осіб фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Судовий розгляд обвинувального акта здійснено без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта з клопотанням додана письмова заява ОСОБА_3 , у якій він беззаперечно визнає свою винуватість, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, а також згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. Така письмова заява підозрюваного складена в присутності захисника ОСОБА_8 .

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах висунутого обвинувачення, керуючись законом, дійшов висновку про винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, а саме, у тому, що він своїми умисними протиправними діями вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого проступку, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та керується постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд має урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також суд враховує практику Верховного Суду (постанова № 634/609/15-к від 01.02.2018 щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, суд виходить із класифікації кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, які за визначенням ст. 12 КК України, є, відповідно, кримінальними проступками, також із їх особливостей й обставин вчинення, встановлених органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд враховує поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування, який беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому та щиро кається, отже жалкує з приводу вчиненого.

Також суд враховує наявність встановленої пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що відповідно до вимоги про судимість, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_3 раніше не судимий (а.к.п. 113). Він є військовослужбовцем військової служби за контрактом, головний сержант 2 аеромобільного взводу 5 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «сержант» (а.к.п 64-66). На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п. 116). Характеристика з місця проживання та з місця служби - позитивні (а.к.п. 110, 67). Наведене в сукупності дає суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом застосування відносно нього такого виду покарання, як штраф. При цьому, судом враховано положення ч. 1 ст. 53, ч. 1 ст. 70 КК України і визначено покарання у виді штрафу в межах санкції як за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, так і за ч. 4 ст. 358 КК України та остаточно допущено поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчиненого кримінального проступку, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні на стадії досудового слідства на залучення експерта, понесені на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в розмірі 1514 гривень 56 копійок (висновок експерта № СЕ-19/111-23/68311-ДД від 27.12.2023) слід стягнути із ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. Підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Його ж визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: посвідчення водія серії НОМЕР_3 виданого на ім`я « ОСОБА_4 », яке знаходиться в полімерному пакеті з пояснювальним написом та зберігається в камері схову речових доказів при відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави Україна процесуальні витрати в розмірі - 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів - з дня отримання його копії.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1