Провадження №1-кп/389/126/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Знам`янка, обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 08.08.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мошорине Знам"янського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, СПГ "Северянин", комбайнером, інвалід ІІ групи, захворювання загальне, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

у вчинені кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

07.08.2023 близько 21.10 год. ОСОБА_4 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_4 долонею правої руки наніс ОСОБА_5 один удар в область обличчя, спрчинивши таким чином останній тілесні ушкодження у вигляді синця біля правого кута нижньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи №118 від 09.08.2023 по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі показав, що 07.08.2023 року близько 21.20 год. по АДРЕСА_2 , в ході сварки з ОСОБА_5 наніс останній один удар в обличчя, спричинивши таким чином тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання з`явилася. Підтримала думку прокурора.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники судового провадження не заперечували.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України, а також роз`ясненнями викладеними у п. п. 2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вищенаведених норм права, суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, мотив та мету вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є таким, що немає судимості, ст.89 КК України, офіційно працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, являється інвалідом ІІ групи, захворювання загальне.

Відповідно до вимог ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини у їх сукупності, визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, думку потерпілої, суд вважає необхідним призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України, а саме у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 50 КК України, саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, під час судового розгляду таких клопотань також не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.

Витрати на залучення експерта та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не подано.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1