Справа №639/7039/23
Провадження № 1-КП/639/186/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/7039/23 (в ЄРДР №0000653 від 19.07.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Бабаї Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 1) 04.11.2022 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України до одного року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на один рік; 2) 12.04.2023 Харківським районним судом Харківської області, з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 26.06.2024, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 , маючи не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та вчинив новий злочин проти власності, за таких обставин.

Так, ОСОБА_3 29 червня 2023 року у період часу з 10 години 00 хвилин по 11 годину 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, проходячи поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_2 , помітив припаркований автомобіль з відкритими вікнами, двері якого були не зачинені, марки «Volkswagen» моделі «LT» з номерним знаком НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_8 .

У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна з вказаного автомобіля, у період воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні») та в подальшому продовженого відповідно до ст. ст. 85,106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб не спостерігав, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, через відчинене вікно автомобіля марки «Volkswagen» з номерним знаком НОМЕР_2 непомітно для оточуючих, просунув руку до салону вищевказаного автомобіля, звідки таємно з панелі приладів викрав мобільний телефон марки «Орро» моделі «А96» кольору StarryBlack 8GB RAM 128GB ROM, вартістю 7074 грн. 13 коп., належний ОСОБА_8 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

В результаті вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 7074 грн. 13 коп.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та 15.01.2024 і 22.07.2024 показав суду, що в один із днів у кінці червня 2023 року перебував по вул. Ак. Богомольця на «Москалівці», де побачив припаркований автомобіль білого кольору марки «Volkswagen» вантажно-пасажирський, на передній панелі якого лежав мобільний телефон. Скориставшись тим, що вікно було наполовину опущене, і за ним ніхто не спостерігає, він просунув руку в салон автомобіля та забрав вказаний телефон, який в подальшому продав в переході на залізничному вокзалі. Обвинувачений не оспорював фактичні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення та зазначив, що в судовому засіданні 02.02.2024 висловив іншу процесуальну позицію про невизнання вини, лише тому що хотів об`єднати в одне кримінальні провадження відносно нього.

Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Окрім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , винуватість останнього у вчиненні відповідного кримінального правопорушення за наведених вище обставин знайшла своє підтвердження сукупністю наданих стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 показав суду, що в один із днів у кінці червня 2023 року, вранці, він разом зі своїм напарником ОСОБА_9 приїхав на робочому автомобілі «Volkswagen LT» в район ринку по вул. Ак. Богомольця, щоб забрати холодильник. Він припаркував автомобіль зачинив двері, залишивши вікна наполовину відчиненими та пішли за холодильником. Двері автомобіля він також не зачинив на замок. При цьому він залишив на приборній панелі свій мобільний телефон марки «Орро» моделі «А96», який придбав приблизно за 10000,00 грн.. Завантаження холодильнику зайняло десь годину. Потім вони сіли до автомобіля та повезли холодильник до місця розвантаження. В процесі слідування він виявив відсутність свого телефону, вони повернулись на місце, де завантажували холодильник та викликали поліцію, які по приїзду оглянули його автомобіль. Зазначив, що надавав слідчому копію коробки від телефону, а також товарний чек під час його допиту. На теперішній час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має.

Свідок ОСОБА_10 надав показання, згідно яких у кінці червня 2023 він мешкав по АДРЕСА_2 , де він винаймав квартиру. Того дня він вийшов на вулицю, зустрів свого знайомого та зупинився аби поспілкуватися з ним. Поки вони розмовляли, він побачив, що до будинку напроти під`їхав автомобіль марки «Volkswagen LT», з якого вийшли двоє раніше невідомих йому осіб, серед яких був і потерпілий ОСОБА_8 , та пішли у будинок. При цьому вікна в автомобілі залишилися відчиненими.

Через деякий час до автомобіля підійшов обвинувачений, якого він раніше зустрічав у місцевих «наливайках», та почав ходити кругами біля автомобіля, зазираючи всередину через вікна. Потім він зник, а потерпілий разом з другим чоловіком вийшли, сіли в автомобіль та поїхали.

Під час досудового розслідування за його участі проводилось впізнання, в ході якого він серед інших осіб упізнав обвинуваченого, як особу, яку він бачив біля вказаного автомобіля.

Крім вищезазначених показань обвинуваченого, потерпілого та свідка, судом також безпосередньо було досліджено інші докази документи, протоколи слідчих дій та висновок експерта, а саме:

-дані протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.06.2023, згідно якого ОСОБА_8 просив органи поліції вжити заходи щодо розшуку його телефону «Орро» моделі «А96», який зник з його автомобіля 29.06.2023 з 11:00 до 11:40 (т. 2 а.с. 12);

-дані протоколу огляду місця події від 29.06.2023 з додатком у виді фототаблиці, згідно якого у період часу з 14:30 до 15:00 слідчим за адресою: м. Харків, вул. Ак. Богомольця в м. Харкові було оглянуто автомобіль марки «Volkswagen», моделі «LT», з номерним знаком НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 17-18);

-надані потерпілим ОСОБА_8 фотокопія коробки до мобільного телефону «Орро А96», imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 та фіскальний чек на придбання зазначеного телефону (т. 2 а.с. 23-24);

-висновок судово-товарознавчої експертизи від 21.07.2023 №4191/23, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Орро» моделі «А96» кольору Starry Black 8GB RAM 128 GB ROM, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 29.06.2023 становила 7074,13 грн. (т. 2 а.с. 28-33);

-дані протоколу про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 04.08.2023, згідно якого слідчим, за згодою власника ОСОБА_11 , було оглянуто та знято інформацію з мобільного телефону «Samsung S20» imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , в галереї якого містилась фотографія від 29.06.2023, із зображенням телефону з прозорим чохлом, чорним екраном та паспорт на ім`я громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на сервісі оголошень «OLX», в аккаунті з ім`ям « ОСОБА_12 » виявлено оголошення від 03.07.2023 про продаж мобільного телефону «Орро» моделі «А96», статус оголошення: успішно завершено; ID угоди: , ціна за 1 шт:4500 грн.; експрес-накладна Нової пошти: НОМЕР_7 ; товар придбав: ОСОБА_13 , місцезнаходження: м. Київ (т. 2 а.с. 39-45);

-надану свідком ОСОБА_11 копію закупочного акту від 29.06.2023, складеного між ним та ОСОБА_3 , номер та серія паспорту НОМЕР_8 , щодо мобільного телефону «Орро» моделі «А96» (т. 2 а.с. 62-65);

-дані протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.11.2023 з додатками, за змістом якого свідок ОСОБА_10 упізнав ОСОБА_3 як особу, яку він бачив 29.06.2023 біля білого мікроавтобусу по АДРЕСА_2 . (т. 2 а.с. 66-75);

-дані протоколу слідчого експерименту від 27.11.2023 за участі ОСОБА_3 , під час якого останній на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 розповів про обставини вчиненої ним 29.06.2024 крадіжки мобільного телефону, зокрема показав місце розташування автомобіля марки «Volkswagen» (т. 2 а.с. 122-125).

Належність, допустимість та достовірність наведених вище доказів сторони обвинувачення у суду сумніву не викликає, адже вони отримані у порядку, встановленому КПК України, без порушення закону, узгоджуються один з одним, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Перед допитом потерпілий та свідок були ознайомленні із обсягом прав та обов`язків у кримінальному судочинстві, попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, наявності підстав казати ними неправду судовим розглядом не встановлено. Їх показання є логічними, узгоджуються та не суперечать як один одному, так і іншим доказам по справі.

Експерт у кримінальному провадженні був залучений на підставі відповідної постанови слідчого та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Впізнання обвинуваченого під час досудового розслідування проведено згідно вимог ст. 228 КПК України.

Порушень вимог КПК України, які б були наслідком недопустимості вказаних доказів судовим розглядом не встановлено.

Отже, оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення за наведених вище обставин доведена поза розумним сумнівом, та підтверджується дослідженими судом доказами та показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_3 в судових засіданнях 15.01.2024 та 22.07.2024.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Аналізуючи фактичні дані, встановлені на підставі наведених доказів, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України). Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

При цьому, з рахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, за яких двері автомобіля «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 , не були зачинені, а вікна були опущені, і крадіжка належного потерпілому мобільного телефону «Орро А96» була здійснена ОСОБА_3 через відкрите вікно, в діях обвинуваченого відсутня така кваліфікуюча ознака крадіжки як «поєднане з проникненням у сховище».

Відповідний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 23 травня 2024 року по справі 204/2070/22.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неодружений; офіційно не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним тяжким злочином; кількість епізодів злочинної діяльності один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини, розмір спричиненої шкоди; особу винного; обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Також судом враховується позиція потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.

При цьому суд дійшов висновку, що, з огляду на наведене вище, дані про особу ОСОБА_3 , а також положення ст. ст. 71, 78 КК України, виправлення обвинуваченого, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому є неможливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений 04.11.2022 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України до одного року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на один рік, а також 12.04.2023 Харківським районним судом Харківської області, з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 26.06.2024, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, а кримінальне правопорушення, що є предметом даного судового розгляду, скоїв після ухвалення зазначених вироків та до повного відбуття покарання за вироком від 12.04.2023 та під час іспитового строку, визначеного вироком від 04.11.2022, суд призначає остаточне покарання ОСОБА_3 керуючись ст. ст. 71, 78 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за попередніми вироками, що узгоджується з висновками, викладеними в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 червня 2021 року по справі № 443/806/19.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

Водночас, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) по даному кримінальному провадженню з 09.11.2023.

Крім того, враховуючи положення абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Полтавського районного суду Полтавської області від 04.11.2022, з його переведенням за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України, та Харківського районного суду Харківської області від 12.04.2023, з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 26.06.2024, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку з 22.07.2024.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк його тримання під вартою (попереднього ув`язнення) з 09.11.2023 по 21.07.2024 включно, з розрахунку день за день.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню: копію закупочного акту від 29.06.2023, складеного між ОСОБА_3 відносно мобільного телефону «Oppo А96» - зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.с. 63-65).

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 260,00 грн. (двісті шістдесят грн. 00 коп.)стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 27)

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою залишити без змін

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1