Справа №345/4912/23
Провадження № 1-кп/345/91/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000613 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

на розгляді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області перебуває дане кримінальне провадження.

Прокурор подав суду клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , яке мотивує тим, що ОСОБА_5 15.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який затвердженого Законом України «Про затвердження воєнного стану в Україні», та який в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у відповідності до Закону України «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні», зокрема востаннє продовжений Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах. Так, 24.08.2023 приблизно о 11:41 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в торговому залі магазину «Продукти-1092» ТзОВ «АТБ-МАРКЕТ» (), що в м. Калуш, Калуської ТГ, Калуського району, Івано-Франківської області, вул. Б. Хмельницького, 50, побачив на прилавку каву розчинну сублімовану «Jacobs Monarch», яка знаходилась у продажі, та в цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, таємно, перебуваючи в торговому залі магазину «Продукти-1092» ТзОВ «АТБ-МАРКЕТ» (), викрав каву розчинну сублімовану «Jacobs Monarch» вагою 425 грам, вартістю 343,5 грн., з якою покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТзОВ «АТБ-Маркет» «Продукти - 1092» матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних дій, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування є те, що він ніде не працевлаштований, та усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення корисливого злочину у виді позбавлення волі, може виїхати за межі м. Калуш та Калуського району чи за межі області, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_5 у судові засідання 09.11.2023, 29.11.2023, 19.12.2023, 18.01.2024 та 29.01.2024, не з`явився з невідомих для суду причин.

Підставою вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він будучи раніше судимий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно під час іспитового терміну вчинив корисливий злочин.

У зв`язку з цим, прокурор просить обрати обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без можливості застави. Зазначає, що обрання менш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Прокурор просив клопотання задовольнити, з підстав навелених у ньому.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив не обирати його підзахисному запобіжний захід у виді тримання під вартою. Просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, зазначив, що якщо суд прийде до переконання про призначення запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив призначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у мінімалтному розмірі.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника та просив не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою,

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Cуд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є тяжким злочином та санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Представник державного обвинувачення подав клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , з посиланням на ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яке він обґрунтовує тим, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, в обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує те, що ОСОБА_5 ніде не працевлаштований, та усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення корисливого злочину у виді позбавлення волі, може виїхати за межі м. Калуш та Калуського району чи за межі області, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Окрім того, ОСОБА_5 у судові засідання 09.11.2023, 29.11.2023, 19.12.2023, 18.01.2024 та 29.01.2024, не з`явився, хоча був повідомлений у встановленому порядку про час і місце судових засідань. Ухвалами суду від 09.11.2023, 29.11.2023, 19.12.2023, 18.01.2024 застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 приводи через органи Національної поліції, які так і не було виконано. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.01.2024 було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 .Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.03.2024 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.19.03.2024 судом отримано повідомлення від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про затримання ОСОБА_5 , однак він самостійно з`явився до суду.

Окрім цього, підставою вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він будучи раніше судимий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно під час іспитового терміну вчинив корисливий злочин.

Обираючи запобіжний захід, суд враховує також вік обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, а також інші характеризуючи дані, які підтверджені наявними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. Крім того, зважаючи на наявність зазначених вище ризиків, суд вважає ці обставини такими, що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню з обранням відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, оскільки раніше обранимй запобіжний захід у виді домашнього арету ОСОБА_5 порушив, тому інші види запобіжного заходу не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При таких обставинах вважаю, що клопотання необхідно задоволити і застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи всі обставини кримінального правопорушення, вислухавши думку обох сторін, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому заставу у мінімальному розмірі відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України.

Визначений судом розмір застави є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах провадження, та обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , а також буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 372, 376 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) календарних днів до 18.05.2024 включно.

Обвинуваченого ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 (Шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265), у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення визначеної в ухвалі суми застави, негайно звільнити обвинуваченого з-під варти та зобов`язати його прибувати за першою вимогою до суду, та покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою стороною по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Визначені обов`язки покласти на обвинуваченого на строк два місяці з часу внесення застави. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Попередити обвинуваченого, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Копію ухвали для виконання в частині застосування запобіжного заходу - тримання під вартою направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№ 12), та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 21.03.2024 о 08.45 год.

Головуючий