справа № 361/2123/24
провадження № 1-кп/361/821/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року місто Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000028 від 11.01.2024 за обвинуваченням: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей сипа ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не депутата, не інваліда, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:

15.12.2023 року приблизно о 21 год. 40 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи в м. Бровари на вул. Сергія Москаленко, буд. 12, та проходячи повз заклад «Хештег», помітив через вікно ОСОБА_5 , з яким напередодні відбувся словесний конфлікт.

В цей час, перебуваючи за вказаною адресою, на ґрунті особистих неприязних відносин у ОСОБА_2 виник прямий умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Того ж дня, тобто 15.12.2023 року приблизно о 21 год.45 хв. ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, забігши до кімнати у «Хештег», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх їх наслідки кулаком правої руки наніс один удар в область лівої скроневої частки голови ОСОБА_5 , завдавши останньому фізичного болю, проте не спричинивши тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

1) письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 , своєї винуватості.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, тобто в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

ОСОБА_2 , згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а саме в тому, що 15.12.2023 року приблизно о 21 год. 40 хв., він, перебуваючи в АДРЕСА_2 , та проходячи повз заклад «Хештег», помітив через вікно ОСОБА_5 , з яким напередодні відбувся словесний конфлікт.

В цей час, перебуваючи за вказаною адресою, на ґрунті особистих неприязних відносин у нього виник прямий умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Того ж дня, тобто 15.12.2023 року приблизно о 21 год.45 хв., він, реалізуючи свій протиправний умисел, забігши до кімнати у «Хештег», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх їх наслідки кулаком правої руки наніс один удар в область лівої скроневої частки голови ОСОБА_5 , завдавши останньому фізичного болю, проте не спричинивши тілесних ушкоджень.

ОСОБА_2 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.

ОСОБА_2 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, також згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додана письмова заява потерпілого ОСОБА_5 , складена в присутності представника, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

На підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, доданих відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 умисно завдав удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто у вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 відноситься до кримінальних проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, суд враховує зокрема те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Санкцією ч.1 ст. 126 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань.

Відповідно до положень Кримінального кодексу України усі види покарань класифікуються на менш і більш суворі, такий розподіл має універсальний характер і застосовується як при побудові санкцій статей Особливої частини КК, так і в практиці призначення покарань. В усіх без винятку альтернативних санкціях статей Особливої частини КК, передбачені в них види покарань перелічені в послідовності від менш суворого до більш суворого.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, його особу, ступінь вини, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позитивну поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального проступку (не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування), суд вважає необхідним призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 126 КК України, у виді штрафу.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Кримінальним правопорушенням збитків не завдано.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 302, 381-382, 374, 392-395, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: СD-R диск із відеозаписом слідчого експерименту, огорнутий в білий пакет зберігати в матеріалах справи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 382 КПК України вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_1