1Справа № 335/5517/24 1-кп/335/634/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000444 від 04.04.2024 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сімферополь, АР Крим, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, місця реєстрації не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 09.09.2003 року Центральним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 153, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 01.06.2009 року Центральним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 153 КК України до 9 років позбавлення волі;

- 09.01.2024 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2024 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, побачив потерпілу ОСОБА_6 та, розуміючи, що остання особа жіночої статі та завідомо слабша за нього, у ОСОБА_5 раптово виник умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій без її добровільної згоди.

З цією метою ОСОБА_5 силою схопив потерпілу ОСОБА_6 за одяг та потягнув в бік недобудови поблизу будинку АДРЕСА_2 , де поклав ОСОБА_6 на землю, після чого, скористався алкогольним сп`янінням та безпорадним станом ОСОБА_6 , розуміючи, що остання не чинить активний опір, ОСОБА_5 силою зняв з потерпілої одяг та спідню білизну, після чого, щоб остання не кричала, сівши на неї зверху, стиснув шию потерпілої руками, від чого ОСОБА_6 , втратила свідомість.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на згвалтування, діючи повторно та, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 153 КК України, ОСОБА_5 намагався проникнути у тіло ОСОБА_6 своїм половим членом, який знаходився в стані ерекції, проте не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, почувши, що поблизу хтось проходить, ОСОБА_5 залишив свої особисті речі та втік з місця вчинення злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України, до суду разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 16.05.2024 року, укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке має понести обвинувачений, - у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Із запропонованим видом покарання ОСОБА_5 погодився.

В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену під час досудового розслідування.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити укладену з прокурором угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Зі змісту укладеної 16.05.2024 року між прокурором та підозрюваним угоди про визнання винуватості встановлено, що потерпілою ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні було подано письмову згоду на укладення даної угоди, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Судом, встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, та його дії судом кваліфіковані, як закінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 153 КК України.

При цьому, в ході розгляду судом з`ясовано, що обвинувачений повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення відносно особи, яка перебувала в безпорадному стані.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше засуджений, вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, що є доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів.

Такий вид покарання, на переконання суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та відповідає принципам «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Крім того, враховуючи, що дане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України, ОСОБА_5 скоєно в період іспитового строку, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2024 року, остаточне покарання йому слід призначити відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового складання з невідбутим покаранням за попереднім вироком, що не заперечувалося обвинуваченим під час затвердження угоди.

Враховуючи обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, виходячи з його тяжкості, а також виду покарання, суд вважає за необхідне, в порядку ст. 377 КПК України, застосований до нього ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.04.2024 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 підлягає відрахуванню з дня застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обраховано слідчим суддею з дня його фактичного затримання, тобто з 04.04.2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахований вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2024 року строк попереднього ув`язнення та перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в період з 20.09.2023 року по 09.01.2024 року включно підлягає зарахуванню до строку призначеного йому покарання за даним вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню арешт, накладений на майно обвинуваченого, вилучене в ході його обшуку, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2024 року у справі № 335/3829/24, 1-кс/335/1478/2024.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 травня 2024 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444 від 04.04.2024, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання з невідбутим покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 04.04.2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання даним вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення в період з 20.09.2023 року по 09.01.2024 року включно.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2024 року у справі № 335/3829/24, 1-кс/335/1478/2024, а саме: змивів з обох рук затриманого; зрізів нігтьових пластин з обох рук затриманого; олімпійки чорного кольору «cadence»; футболки темно-сірого кольору «BADBOY»; джинсів чорного кольору «Fangsida» із коричневим ременем; взуття чорного кольору «VM»; двох шкарпеток чорного кольору; трусів блакитного кольору, які 04.04.2024 були вилучені у ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 .

Речові докази:

- скло з біоматеріалами, які відібрано у потерпілої; змиви з обох кистей рук потерпілої ОСОБА_6 , упаковані до спец пакету, передані на зберігання до камери схову ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

- змиви з обох кистей рук та зрізи з нігтьових пластин з обох кистей рук ОСОБА_5 , упаковані до спец пакету, передані на зберігання до камери схову ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

- олімпійку чорного кольору «cadence»; взуття чорного кольору «VM»; двоє шкарпеток чорного кольору, джинси чорного кольору «Fangsida» із коричневим ременем; футболку темно-сірого кольору «BADBOY»; труси блакитного кольору, 2 запальнички, упаковку цигарок „Mustang, банківську картку АТ „Ощадбанк № НОМЕР_1 , рюкзак чорного кольору, в середині якого знаходиться дитячий рюкзак синьо-зелено-червоного кольору та полімерна пляшка об`ємом 950 мл., наповнена прозорою рідиною із характерним запахом спирту; мобільний телефон „Sony Experia imei 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 із сім-карткою № НОМЕР_4 , передані на зберігання до камери схову ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути володільцеві;

- джинси синього кольору та флісову кофту сірого кольору зі слідами плям світлого кольору, передані на зберігання до камери схову ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути володільцеві;

- зразки для ДНК досліджень, упаковані у спец пакет, долучені до матеріалів кримінального провадження знищити.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Для обвинуваченого, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1