Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1730/24
Провадження № 1-в/553/197/2024
У Х В А Л А

Іменем України

10.07.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64): ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Полтаві клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Полтавської обл., Гадяцького р-н, с. Рашівка, освіта середня, неодруженого, до засудження непрацюючого, військовозобов`язаного, має звання рядовий ЗСУ, проходив службу в ЗСУ з вересня 2014 року по жовтень 2016 року в 30-тій бригаді, має статус учасника бойових дій, місце проживання до засудження: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, по даній справі засуджений:

- 22.05.2018 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, ?

ВСТАНОВИВ:

28.05.2024 року на адресу Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання ОСОБА_4 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений дане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» заперечував щодо клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України, вказав на те, що засуджений не став на шлях виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали подання та особової справи, прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_4 засуджений 22.05.2018 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку: 22.05.2018 року. Кінець строку: 22.11.2025 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.05.2018 року.

Під час перебування в ДУ «Полтавська установа виконання покарання (№ 23)» не порушував встановлений режим тримання, характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

З 22.01.2019 року міру покарання відбуває в ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)». За час відбування покарання характеризується задовільно. Стягнень не має. Адміністрацією установи заохочувався дев`ять разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

На даний час на виробництві установи не працевлаштований. До праці ставиться задовільно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» відвідує лекції правового характеру.

Відповідно до статей 110, 113 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з матір`ю та братом шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі. Стосунки доброзичливі.

За вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 22.05.2018 року вину у скоєному злочині визнав.

Згідно вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 22.05.2018 року має майновий позов на суму 3157 грн. 28 коп. Утримано 3157 грн. 28 коп.

Згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення має низький рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Відповідно до наявних у матеріалах особової справи відомостей встановлено, що, засуджений за час відбуття покарання, незважаючи на наявність 9 заохочень, згідно висновку щодо ступеню виправлення засудженого - не став на шлях виправлення (отримав 62 бали з необхідних 64 балів), засуджений за тяжкий злочин, працювати почав лише у травні 2019 року.

Термін застосування статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України щодо зміни умов тримання - за відбуттям однієї третини призначеного строку покарання, а саме - 22.11.2020 року. Рішенням комісії виправної колонії від 25.11.2020 року в зміні умов тримання відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Термін застосування статті 82 Кримінального кодексу України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям половини призначеного строку покарання, а саме - 22.02.2022 року. Рішенням комісії виправної колонії від 16.03.2022 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено, як особі, яка не досягла належного ступеню виправлення.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення від покарання згідно статті 81 Кримінального кодексу України - за відбуттям двох третин призначеного строку за покарання, а саме - 22.05.2023 року. Рішенням комісії виправної колонії від 01.06.2023 року в застосуванні умовно-дострокового звільнення відмовлено, як особі, яка не довела свого виправлення.

Наявність заохочень та позитивна характеристика засудженого хоча і вказують на позитивні зміни у його поведінці, однак є недостатніми для висновку про його остаточне виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, вивчивши всебічно та повно дані про особу засудженого, суд приходить до висновку, що на даний час неможливо переконливо стверджувати про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення вищевказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Повний текст складено 10.07.2024.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1