Справа № 643/3991/24
Провадження № 1-кс/643/539/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

лікар ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури, клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001044 від 15 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, не працюючого, інваліда 1 групи, страждаючого на психічне захворювання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 14.03.2024 приблизно о 16.30, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на кухні між ними виник словесний конфлікт на побутовому грунті, у зв`язку з чим, у ОСОБА_4 на підставі раптово виниклої особистої неприязні до своєї матері ОСОБА_8 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останній.

З метою реалізації вказаного злочинного наміру, ОСОБА_4 , перебуваючи на кухні вищевказаної квартири, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_8 після чого руками наніс останній чотири удари по обличчю, один удар по передній поверхні грудної клітини справа, один удар в область верхньої частини правого стегна, хватав руками ОСОБА_8 за верхні кінцівки, продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину предмет, який може бути спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, взяв в праву руку кухонний ніж та бажаючи спричинити ОСОБА_8 тілесні ушкодження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та, бажаючи їх настання, діючи умисно, стоячи обличчям один до одного, тримаючи у правій руці ніж, зі значною силою наніс клинком вищевказаного ножа один удар у живіт ОСОБА_8 .

Бажаючи захиститись від протиправних дій свого сина ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_8 вибігла з квартири та звернулась за допомогою до ОСОБА_9 , мешканки кв. АДРЕСА_2 , остання в цей же день, о 16.44 год. викликала через оператора «103» для ОСОБА_8 лікарів екстреної медичної допомоги.

14.03.2024, після отримання тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_8 бригадою екстреної медичної допомоги була госпіталізована до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, де остання померла 18.03.2024 о 14.20 год.

Згідно висновку експерта № 12-17/111-А/24 від 19.04.2024 року в зв`язку з подією 14.03.2024 року у ОСОБА_8 мали місце ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота справа, з пораненням передньої черевної стінки, круглої зв`язки печінки, що ускладнилось внутрішньочеревною кровотечою; синець в околодочній ділянці справа, синець в проекції кута нижньої щелепи справа, садно під нижньою губою, садно в області кута рота справа, синець на передній поверхні грудної клітини справа, синець в проекції крила клубової кістки справа, синець по зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, синець по внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, синець по тильній поверхні правої кисті.

Причиною смерті ОСОБА_8 явилося проникаюче колото-різане поранення живота з ушкодженням печінки, що ускладнилось розвитком внутрішньочеревної кровотечі, гострим розладом кровообігу, поліорганної недостатності.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №246 від 10.04.2024, ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдна форма. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, ОСОБА_4 у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

З 14.03.2024 підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП ХОР «ОКПЛ №3» другого відділення для дорослих з палатами для паліативної допомоги на загальних умовах.

20.03.2024 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Відповідно до експерта № 246 від 10.04.2024 ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдна форма. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У зв`язку з чим, постановою від 23.04.2024 змінено порядку досудового розслідування, та продовжено його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи наведене, виникла необхідність обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді поміщення до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання старшого слідчого, просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні, з урахуванням висновку експерта покладався на розсуд суду щодо розгляду клопотання.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не заперечував проти лікування.

Лікар у судовому засіданні вказав, що ОСОБА_4 на теперішній час агресивний, страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдна форма. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Він є небезпечним для себе та оточуючих. Не має кричтиного відношення до скоєного.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Нормою ст.508 КПК України визначено, що передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Так, згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №246 від 10.04.2024, ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдна форма. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим необхідним є поміщення останнього в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь.

Тобто, передумови визначені ч.2 ст.508 КПК України для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 є дійсними.

Відповідно до ч.3 ст.508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно з загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За змістом ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, стосовно ОСОБА_4 передбачається застосування примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, в зв`язку з чим, до нього передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочини, є підстави вважати що у нього можуть виникнути передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_9 є його сусідкою та потерпілим є рідний брат ОСОБА_10 ;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, через те, що ОСОБА_4 не розуміє тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, не може зробити належні висновки та становить значну суспільну небезпеку для оточуючих.

Також, при вирішенні питання про можливість застосування до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, і щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК).

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути застосовані лише два запобіжних заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її суспільну небезпеку.

Запобіжний захід у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом не може бути застосований до ОСОБА_4 , оскільки жодна особа не виявила такого бажання, і з клопотаннями до суду не зверталась.

Наявність підстав для подальшого поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, та доцільність продовження строку вказаного запобіжного заходу має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З метою запобігання можливим ризикам, які були встановлені підчас обрання запобіжного заходу, враховуючи, що наведені обставини, які свідчать також про соціальну небезпеку ОСОБА_4 для громадян, про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень, є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_4 буде саме поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 395, 508 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу із посиленим наглядом стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку та помістити останнього до психіатричного закладу з лікуванням в умовах посиленого нагляду до КП «ОБЛАСНИЙ ЗАКЛАД З НАДАННЯ ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ ПОР», , що розташоване за адресою: Україна, 36013, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Медична, будинок 1, строком на 21 (двадцять один) день, в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 травня 2024 року включно.

Встановити строк дії даної ухвали до 15 травня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, захиснику, законному представникові, особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Слідчий суддя ОСОБА_1