Провадження №1-кп/522/538/24
УХВАЛА

про розгляд клопотання про повернення обвинувального акту

27 березня 2024 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000512 від 10.08.2023 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іллінка, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2023 року до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000512 від 10.08.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.10.2023 року, призначено підготовче судове засідання у справі.

15.11.2023 року захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про повернення обвинувального акту, в обґрунтування чого зазначено, що прокурором не зазначено суб`єктивної сторони злочину, яка характеризується тільки умисною виною. Також захисником зазначено, що нестикування формулювання обвинувачення із викладом фактичних обставин справи, що полягає у неточності місця скоєння кримінального правопорушення є суттєвим і підлягає правильному встановленню та викладенню в обвинувальному акті. Додатково адвокат вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України в частині достовірності даних прізвища, ім`я, по батькові та займаної посади прокурора. Також захисник, вважає недопустимим зазначення в обвинувальному акті відомостей про несудимість особи з посиланням на ст. 89 КК України. Окрім того, у викладі фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення, що містяться в обвинувальному акті зазначений Наказ МОЗ № 6 від 17.01.1995 р. без розшифровки конкретизації Міністерства, яке видало цей наказ. Окремо захисник зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, однак при складанні обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , прокурором проігноровано вказані вимоги КПК України. Також, при складенні реєстру матеріалів досудового розслідування допущенні порушення, зокрема відсутня дата його складення як обов`язковий реквізит документа. Захисник звернув увагу на ті обставини, що в реєстрі зазначено процесуальну дію, як Рапорт про розгляд матеріалів ЖЄО, разом з тим зазначено, що рапорт склав ДОП СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, разом з тим зазначена в рапорті особа займає посаду «Старшого ДОП…», також захисник послався на ті обставини, що в реєстрі наявна незрозуміла назва документу.

В підготовчому судовому засіданні 27.03.2024 року обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 підтримали подане клопотання про повернення обвинувального акту. Прокурор ОСОБА_4 надав письмові заперечення на клопотання, просив відмовити у задоволенні.

В обґрунтування заперечень прокурором зазначено, що в обвинувальному акті зазначено прямий умисел та зазначено, що умисел обвинуваченого був спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження, вказане свідчить про те, що в формулюванні обвинувачення містяться всі відомості щодо суб`єктивної сторони злочину. Крім того, прокурор, вважає, що в обвинувальному акті вкладені фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення так, як їх вважає встановленими орган досудового розслідування, а тому оцінка правильності їх встановлення на цій стадії судового провадження є не можливою. Посилання захисника, як на підставу для повернення обвинувального акта на те, що в обвинувальному акті не конкретизовано місце вчинення кримінального правопорушення також є безпідставним, оскільки зазначена адреса АДРЕСА_2 , вказані дії відбувались не в приміщенні, а на вулиці. Посилання захисника, як на підставу для повернення обвинувального акта на те, що в обвинувальному акті зазначено прокурора ОСОБА_8 , у якого немає повноважень, не заслуговують на увагу, в зв`язку з тим, що прокурор ОСОБА_8 не здійснював повноваження прокурора у вказаному кримінальному провадженні та звільнився з органів прокуратури. Прокурора, який здійснював повноваження прокурора у кримінальному провадженні, є старшим групи прокурорів, приймав рішення під час досудового розслідування, а саме ОСОБА_9 зазначено в обвинувальному акті. Щодо посилання на ст. 89 КК України, вказана обставина не є порушення КК та КПК України. Щодо посилання на Наказ МОЗ без розшифрування є безпідставним. Щодо не зазначення розміру шкоди, прокурор наголосив, що потерпілому матеріальну шкоду не завдано. З приводу реєстру матеріалів досудового розслідування прокурор також зазначив, що посилання на ці обставини не є підставами для повернення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, розглянувши клопотання, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 315 КПК України суд вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст.291 КПК України. Обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акту є предметом розгляду в судовому засіданні провадження по суті.

Згідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції від 22.03.2022 року висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Крім того, згідно до ч.6 ст.368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тому суд враховує висновок у постанові Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №273/1053/17, за яким кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Суд вважає, що повернення обвинувального акту є правом, а не обов`язком суду, й тому для такого не може бути підставою будь-яка формальна невідповідність акту вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити наявність реальних перешкод для призначення судового розгляду. Тобто питання про відповідність викладення обвинувального акту фактичним обставинам справи, про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, про наявність чи відсутність тих чи інших відомостей, не може бути предметом розгляду під час підготовчого судового провадження, оскільки на цій стадії судового провадження суд позбавлений можливості дослідити докази, що стосуються прийнятих процесуальних рішень слідчими (детективами) та прокурорами, які можуть бути досліджені лише під час судового розгляду.

Також, відповідно до частини 4 статті 291 КПК забороняється надання суду до початку судового розгляду інших документів, ніж обвинувальний акт та додатки до нього. Тому оцінка судом під час підготовчого судового провадження законності та обґрунтованості проведених під час досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень слідчого (детектива) чи прокурора виключно на підставі доводів однієї сторони порушить принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зміст якого за частинами 1, 2 статті 22 КПК полягає у самостійному обстоюванні стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом, та рівних прав сторін кримінального провадження на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акта, визначені ч.4 ст.291 КПК України, не є, і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думки учасників, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд доходить висновків, що наведені в клопотанні захисника доводи не є тими підставами, які вказують на необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 314, 315, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1