У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна кримінальному провадженні № 0000391, -

в с т а н о в и в:

У провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вищевказане клопотання в якому адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2023 на майно ОСОБА_4 , а саме на автомобіль марки «Toyota» моделі «land cruiser prado» д.н.з. НОМЕР_1 .

Вважає, що на даний момент відпала правова підстава для подальшого арешту такого транспортного засобу, з огляду на те, що з даним проведені усі необхідні слідчі дії, а також проведена інженерно-транспортна експертиза та вказаний транспортний засіб використаний під час проведення слідчого експерименту 24 квітня 2024 року. Окрім того, зазначає, що власниця майна ОСОБА_4 в судовому засідання щодо арешту майна участі не брала, адже не була повідомлена про його проведення, а ухвала про арешт майна відсутня як у захисника, та і в єдиному реєстрі судових рішень.

В судове засідання представник власниці майна адвокат ОСОБА_3 не з`явився, засобами електронного зв`язку подав заяву про розгляд справи без його участі. Клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

В судове засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, зазначив, що з автомобілем, на який накладено арешт, проведено огляд, експертизу технічного стану та слідчий експеримент.

На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000391 від 15.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

В рамках даного кримінального провадження слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 справі № 308/22642/23 накладено арешт, зокрема, на автомобіль марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER PRADO» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно технічного паспорту серії НОМЕР_3 , належить громадянці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Слідчим суддею встановлено та не заперечується сторонами кримінального провадження, що з вищевказаним автомобілем проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, зокрема, проведено огляд транспортного засобу, всі необхідні експертизи та слідчий експеримент.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 20.03.1952 року встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

За таких обставин, враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги той факт, що з майном, на яке накладено арешт проведені всі необхідні слідчі дії, а відтак накладення арешту на автомобіль, належний ОСОБА_4 створює обмеження у володінні, користуванні, розпорядженні її майном, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню з огляду на те, що в подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 532 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2023 у справі №308/22642/23 на автомобіль марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , 2009 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі запалювання та повернути їх власнику ОСОБА_5 або уповноваженій ним особі.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання.

Слідчий суддя ОСОБА_1