Справа 556/581/24
Номер провадження 1-кс/556/243/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про продовження запобіжного заходу у виді взяття під варту

07.06.2024 року.

Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - авдоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференці, клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджено начальником Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не військовозобов"язаного, не працює, раніше не судимого.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя, -

встановив:

Заступник начальника СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене з прокурором, що здійснює процесуальне керівництво, про продовження запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, щослідчим відділенням Вараського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні під №0000026 від 19.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 ККУкраїни.

11.04.2024, ОСОБА_4 , згідно вимог ст.ст. 42, 110, 276, 277, 278 КПК України, у кримінальному провадженні під №0000026 від 19.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 квітня 2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, строк тримання закінчується о 15:00 год., 09 червня 2024року.

06.06.2024 року першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 19.01.2024 до трьох місяців, оскільки закінчити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні в зазначений вище строк, неможливо, внаслідок складності даного кримінального провадження, що зумовлено обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідністю завершення проведення судових експертиз.

На теперішній час, у зв"язку з неможливістю завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні в строк до 2-х місяців, у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий у своєму клопотанні просить при продовженні підозрюваному запобіжного заходу врахувати наступні обставини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий, відносно якого існують достатні підстави вважати, що він продовжить свою злочинну діяльність, оскільки офіційно не працевлаштований, отримував прибутки від зайняття злочинною діяльністю, в тому числі від збуту наркотичних засобів, та буде продовжувати займатись незаконним збутом наркотичних засобів, окрім цього за ч.2 ст.307 КК України у разі доведення його вини, останньому загрожує покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім цього, підозрюваний будучи офіційно не працевлаштованим, ніде не навчається, перебуваючи на території Волинської області може покинути межі області, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що унеможливить проведення об"єктивного досудового розслідування.

Вивченням особи ОСОБА_4 , на даний час, встановлено, що він працездатний, неодружений, не є особою похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не хворіє. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі та який, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, і незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень та запобігання подальшої злочинної діяльності, у зв`язку із продовженням першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий просить продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просить продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаних кримінальних правопорушень, обґрунтування ризиків, застосування інших більш м"яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також запобігти виникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, окрім як тримання під вартою, є неможливе.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки наявність ризиків нічим не підтверджено, обгрунтованість підозри не доведена.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

19.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № №0000026, внесено запис про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

11.04.2024, ОСОБА_4 , згідно вимог ст.ст. 42, 110, 276, 277, 278 КПК України, у кримінальному провадженні під №0000026від 19.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 квітня 2024 року, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, строк тримання закінчується о 15:00 год., 09 червня 2024року.

06.06.2024 року першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 19.01.2024 до трьох місяців, оскільки для завершення досудового розслідування необхідно виконати слідчі та процесуальні дії, проведення і завершення яких потребує додаткового часу.

На цей час органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати певні слідчі дії.

Згідно частин 1, 2 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених устатті 184цього Кодексу, повинно містити:1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Відповідно до ч.5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені участині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, а саме рішення по справі "Ничепорук та Йонкало проти України" від 21 липня 2011 року, (заява №42310/04), яким встановлено, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

У справі " ОСОБА_8 та інші проти України" (заява №22429/05 від 15.11.2012 року) Єропейський суд з прав людини також зазначив, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, рішення "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» від 23 лютого 2012 року наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Рішенням у справі «Белевицький проти Росії» від 01 березня 2007 року обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтуваності до конкретної особи ЄСПЛ визнав порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Практика ЄСПЛ визначає, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення в справі «Панченко проти Росії» від 08 лютого 2005 року (заява N 45100/98).

Так, ЄСПЛ в справі «Бекчиєв проти Молдови» від 04 жовтня 2005 року (заява №9190/03), підкреслював, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчим суддею, як того вимагає закон, перевірено наявність обґрунтованих підстав вважати, що існують ризики, на які вказує слідчий та прокурор.

Перевіряючи доводи і обставини, на які вказує сторона обвинувачення, та беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справах "Едуард Шабалін проти Росії" від 16 жовтня 2014 року та " ОСОБА_9 проти України" від 04 вересня 2015 року про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність визнання його вини за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» від 20 березня 2018 року, автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження відносно ОСОБА_4 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

В той же час, враховуючи наявність обґрунтованих та доведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились і продовжують існувати і на даний час, в т.ч.:

- ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , відносяться до категорії тяжких злочинів. У разі доведення вини підозрюваного, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, тому даний факт свідчить про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, дане твердження також базується на тому, що ОСОБА_4 , є непрацюючим, ніде не навчається.

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України), підтверджується тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, він є особою без постійного місця роботи та схильним до вживання наркотичних засобів. Також, в даному випадку слід брати до уваги той факт, що ОСОБА_4 , не маючи постійного місця роботи, а відповідно і доходу, з метою уникнення відповідальності за інкриміновані йому злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, може вчинити інше кримінальне правопорушення корисливо-насильницького характеру, з метою здобуття коштів чи матеріальних цінностей, які б дали йому змогу покинути постійне місце проживання та переховуватись як від органів досудового розслідування так і суду.

Клопотання слідчого, яке погоджено прокурором про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обгрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки на даний час ризики та обставини, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного не змінилися та продовжують існувати.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Виходячи із вищезазначених, доведених у ході розгляду клопотання обставин, особу підозрюваного, а також за наявності ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК Українисдідчий суддя, на підставі наданих матеріалів клопотання, прийшов до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, щодо підозрюваного буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий.

Сукупність цих обставин слідчий суддя вважає достатніми підставами для задоволення клопотання про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи підозрюваного та його захисника про можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не спростовують висновків слідчого судді.

А тому, враховуючи вище викладене, слідчий суддя рахує, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів, буде недостатнім для запобігання наведених ризиків.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піж вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає за можливе встановити у даному кримінальному провадженні заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі на думку слідчого судді може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, яка може бути внесена у будь-який час до 07 липня 2024 року, слідчий суддя також вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ряд обов`язків для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183,184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не військовозобов"язаного, не працює, раніше не судимого, строк тримання під вартою на 30 (тридцять) діб, а саме до 12 год. 07 липня 2024 року.

Одночасно визначити розмір застави - 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Отримувач коштів ТУ ДСА в Рівненській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26259988, IBAN № НОМЕР_1 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчих СВ Володимирецького ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись зі свідками по справі та іншими особами, які причетні до вчинення даних злочинів, крім випадків участі у слідчих діях.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 12 год. 07 липня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1