Дата документу 10.05.2024 Справа № 331/2122/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/2122/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/282/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 9 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микільське Оріхівського району Запорізької області, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 8 червня 2024 року включно із визначенням розміру застави у сумі 60560 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за наступних обставин.

6 березня 2024 року приблизно о 18 год. ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_3 , підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та попрохав належний потерпілому мобільний телефон нібито для дзвінку батькам та зловживаючи довірою потерпілого, ввів останнього в оману шляхом надання недостовірної інформації. Потерпілий ОСОБА_10 , будучи введеним в оману, при цьому помилково впевненим в правдивості та добросовісності дій з боку ОСОБА_7 , надав йому власний мобільний телефону марки «РОСО Х3» в корпусі темно-синього кольору з імеі 1: НОМЕР_1 вартістю 4500 гривень, після чого ОСОБА_7 зник з місця вчинення злочину та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на суму 4500 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

6 березня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 7).

28 березня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 48-51).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за який передбачено саме суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, має постійне місце проживання на території м. Запоріжжя, проїзних документів не придбав, нових повідомлень про підозру щодо ОСОБА_7 у правоохоронних органів не має.

Зазначає, що слідчий суддя, обравши ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановивши йому максимальний розмір застави, не врахував, що підозрюваний не має постійного доходу, є сиротою з дитинства, а також завдана ним шкода потерпілому становить 4500 грн., що в 13 разів є меншою за розмір застави, яку визначив слідчий суддя.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що працює неофіційно, а телефоном потерпілого заволодів випадково.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого суду вважала законним, обґрунтованим, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведеними. Вказала, що під час розгляду клопотання були враховані дані про особу підозрюваного та наявність відносно ОСОБА_7 інших кримінальних проваджень за фактами крадіжок.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в частині наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Так, із матеріалів клопотання встановлено, що 29 березня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 48-50). В подальшому для проведення слідчих процесуальних дій підозрюваний ОСОБА_7 викликався до органу досудового розслідування на 1 квітня 2024 року, 2 квітня 2024 року та 3 квітня 2024 року (а.с. 53-54), разом з тим останній на виклики не з`явився, на здійснені слідчим дзвінки на телефон не відповідав.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_7 , будучи підозрюваним, у зв`язку із чим будучи обізнаним про наявність відносно нього кримінального провадження, перебуваючи на волі, свідомо переховувався від органу досудового розслідування, що є ризиком передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, колегія суддів вважає, що не виключається і можливість підозрюваним незаконно впливати на потерпілого, оскільки показання потерпілого мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 , як підозрюваного, а тому останній може здійснювати на потерпілого певний вплив з метою зміни ним показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання як з випробуванням з іспитовим строком, так і по відбуттю строку покарання, на цей час в різних судам м. Запоріжжя розглядаються інші кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а також останній не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що у сукупності вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення корисливих злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

Відтак, слідчим суддею вірно встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Щодо посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України та те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років, то на думку колегії суддів, матеріали клопотання в достатній мірі підтверджують факт переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, що є підставою для застосування до ОСОБА_7 , як до особи яка є раніше судимою та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді на строк до 3 років, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, судом першої інстанції розглянуто питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 будь - якого більш м`якого та альтернативного запобіжного заходу і апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що на даний час достатнім та необхідним є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначеним слідчим суддею розміром застави.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 9 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 8 червня 2024 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 60560 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4