Справа № 159/3455/23 Провадження №11-кп/802/229/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000515 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинскої області від 11 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком суду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тупали, Турійського району, Волинської області, громадянин України, не працюючий, з середньо освітою, не судимий в силу ст.89 КК України, не одружений, з інвалідністю 3 групи, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 .

засуджений за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк покарання попереднє ув`язнення з 08 травня 2023 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, строк покарання рахувати з 08 травня 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній, у виді тримання під вартою.

Вироком вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 08 травня 2023 року близько 07 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кухні будинку АДРЕСА_3 , під час конфлікту, що раптово виник на ґрунті неприязних відносин, в ході спільного розпивання алкогольних напоїв з його знайомою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою спричинення тілесних ушкоджені останній, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання тяжких наслідків, умисно наніс ОСОБА_10 три удари - один удар головою в її обличчя, після того ще один боковий удар кулаком правої руки по голові та в подальшому один удар ліктем правої руки в ділянку грудної клітки справа, після чого потерпіла впала на підлогу, а ОСОБА_8 продовжив умисно наносити численні хаотичні удари кулаком правої руки по тулубу та обличчі останньої, в результаті чого гр. ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому передньої стінки лівого зовнішнього слухового ходу, гематімпануму зліва, перелому кісток носа, множинних гематом обличчя, перелому п`ятого ребра справа, пневмотораксу справа. Перелом передньої стінки лівого зовнішнього слухового ходу, гематімпануму зліва відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння; перелом п`ятого ребра справа, малий пневмотораксу справа - до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого розладу здоров`я, та перелом кісток носа, множинних гематом обличчя - до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом.

Не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, захисник подала апеляційну скаргу у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його суворості. Вважає, що відносно обвинуваченого судом помилково не застосовано інститут звільнення особи від відбування покарання з випробуванням. Посилається на те, що вину у вчиненому ОСОБА_8 визнав повністю. Зазначає, що потерпіла за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності, а також до кримінальної відповідальності, а саме за вчинення насильницьких дій. Крім того, у обвинуваченого є батьки похилого віку, яким необхідна допомога сина, однак незастосування ст.75 КК України, призведе до неможливості допомоги та опіки. Просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть обвинувачення, доводи апеляційної скарги, захисника обвинуваченого, яка подану апеляційну скаргу підтримувала та просила змінити вирок суду у частині призначеного покарання, думку прокурора, який апеляційну скаргу заперечував і просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України, правильність висновків суду щодо доведеності його винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення учасниками судового розгляду не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, підстави для перегляду вироку, в цій частині відсутні.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги захисника, про можливість пом`якшення обвинуваченому покарання шляхом застосування положень ст.75 КК України, апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Приписами ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Визначені цією нормою Кодексу загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

З огляду на ці положення кримінального закону при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті (частині статті) Особливої частини КК України, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.

Вказані вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_8 , місцевим судом дотримані.

Як убачається з вироку місцевого суду, призначаючи ОСОБА_8 вид та розмір покарання, суд, дотримуючись наведених вимог кримінального закону, належним чином урахував усі обставини кримінального провадження, у тому числі ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини його вчинення, дані про особу винного, хоча він і є особою не судимою в силу ст.89 КК України, проте раніше тричі притягався до кримінальної відповідальності за умисні кримінальні правопорушення та у всіх випадках був звільнений від відбування покарання з випробуванням, але висновків обвинувачений ОСОБА_8 з цього не зробив, вчинив новий умисний тяжкий злочин проти здоров`я особи, що вказує на формальне психологічне ставлення обвинуваченого до покарання з випробуванням, на обліку в наркологічному диспансері та психлікарні не перебуває, не працює, являється особою з інвалідністю 3 групи, не одружений, має постійне місце проживання, сім`ю, відомості про негативну характеристику відсутні, потерпіла його пробачила та просила суворо не карати.

При цьому місцевий суд обґрунтовано взяв до уваги висновки досудової доповіді в якій орган пробації проаналізувавши отриману інформацію вважає, що наявний високий ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення і виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у тому числі для окремих осіб.

Також судом враховано і наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме: визнання вини, щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання винного, місцевий суд відніс вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі чого суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, і тому призначив обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, в розмірі наближеному до мінімального.

Суд апеляційної інстанції вважає, що врахувавши сукупність зазначених обставин, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки а саме: перелом передньої стінки лівого зовнішнього слухового ходу, гематімпануму зліва, перелом кісток носа, множинних гематом обличчя, перелому п`ятого ребра справа, пневмотораксу справа, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, без застосування положень ст.75 КК України, яке необхідно відбувати реально, у зв`язку із чим апеляційний суд в даному кримінальному провадженні не знаходить обґрунтованих підстав для застосування положень ст.75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Призначене судом ОСОБА_8 покарання повністю відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення і на думку суду апеляційної інстанції повністю відповідає меті й принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке в даному випадку є адекватним характеру вчинених обвинуваченим дій, їх небезпечності та даним про особу винного, і не є надто суворим.

На думку суду апеляційної інстанції, у даному випадку досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, чи могли бути безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Підстав для зміни оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який утримується під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії даної ухвали.

Головуючий

Судді: