Справа № 357/3526/24
У Х В А Л А

08 травня 2024 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 підозрюваної ОСОБА_4 захисника підозрюваної - ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сєверодонецьк Луганської області, громадянки України, не працюючої, з середньою освітою, не депутата, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 12.10.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 301 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, по матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005311 від 09.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

06.05.2024 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження №0005311 від 09.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, вмотивоване наступним.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і «PVP», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме:діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону);використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням час, місці та обставин незаконно придбала з метою подальшого збуту психотропну речовину «PVP», яку незаконно зберігала з метою подальшого збуту до 19.12.2023.Реалізуючи свій неправомірний умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини «PVP», 19.12.2023 близько 13 год. 37 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на 8 поверсі під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно збула шляхом продажу за гроші в сумі 500 гривень ОСОБА_8 з рук в руки особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,155 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбала за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та незаконно зберігала при собі з метою збуту. Крім цього, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і «PVP», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме:діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону). Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням час, місці та обставин незаконно повторно придбала з метою подальшого збуту особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, яку незаконно зберігала з метою подальшого збуту до 19.01.2024. Реалізуючи свій неправомірний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» 19.01.2024 близько 14 год.19 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на 6 поверсі під?їзду АДРЕСА_4 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно повторно збула шляхом продажу за гроші в сумі 500 гривень ОСОБА_9 з рук в руки особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP, масою 0,231 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбала за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та незаконно зберігала при собі з метою збуту.Крім того, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і «PVP», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме:діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону). Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 за невстановленим досудовим розслідуванням обставин та часу, з метою подальшого збуту, у невстановленому місці незаконно придбала психотропну речовину «PVP», після чого принесла її до місця свого проживання, а саме до квартири АДРЕСА_5 , де зберігала з метою подальшого збуту до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 11.03.2024. В подальшому, 11.03.2024 в період часу з 13 год. 42 хв. по 15 год. 45 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_5 , в якій проживала ОСОБА_4 , виявлено та вилучено у ванній кімнаті 5 поліетиленових пакетів, у вбиральні 9 поліетиленових пакетів та у житловій кімнаті 1 поліетиленовий пакет, загалом 15 поліетиленових пакетів з вмістом білої кристалоподібної речовини, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 14,634 г, яку ОСОБА_4 незаконно повторно придбала за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та незаконно зберігала з метою подальшого збуту. Окрім того, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і «PVP», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме: діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону). Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням час, місці та обставин незаконно придбала поліетиленовий пакет з вмістом білої кристалоподібної речовини, ззовні схожої на психотропну речовину «PVP». В подальшому, ОСОБА_4 , визначивши за зовнішніми ознаками, що дана речовина є психотропною, а саме «PVP», незаконно зберігала її при собі для власного вживання без мети збуту до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 11.03.2024. Надалі, 11.03.2024 в період часу з 21 год. 50 хв. по 22 год. 34 хв. ОСОБА_4 затримана в порядку ст. 208 КПК України та в ході проведення особистого обшуку в останньої з бюстгальтера виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з вмістом білої кристалоподібної речовини, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,469 г, яку ОСОБА_4 всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту. 12.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0005311 від 09.11.2023. 01.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та збільшено обсяг підозри та її дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України. Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 10.05.2024.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зазначених слідчим в даному клопотанні, що на даний час не відпали та продовжують існувати в тому самому об`ємі, як і були при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 перебуваючи на волі буде: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_4 наслідків спонукатиме її змінювати місце проживання та уникати суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання. Крім того, за місцем проживання у останньої відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті які є не стали перешкодою від вчинення кримінальних правопорушень, а також остання не працевлаштована, за місцем проживання не зареєстрована, а зареєстрована в Луганській області, а також підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень під час іспитового строку, що унеможливлює застосування до неї положень ст. 75 КК України, а тому існує реальний ризик її переховування з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрювана ОСОБА_4 , з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на свідків, яким відомі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення - умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час в ході досудового розслідування не встановлено джерела надходження психотропних речовин ОСОБА_4 , та повне коло осіб з якими останній досяг домовленостей на збут психотропних речовин, що поставить під загрозу викриття усіх причетних осіб до вчинення даного кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні умисних, корисливих злочинів, що створює передумови для вчинення нею нових злочинів, крім того ОСОБА_4 12.10.2023 засуджена Білоцерківським міськрайонним судом до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вищевказане свідчить про злочинну схильність та вперте небажання останньої стати на шлях виправлення що дає підстави вважати, що перебуваючи не під вартою ОСОБА_4 буде продовжувати свою злочинну діяльність.

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Прокурором у даному клопотанні зазначено, що зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.06.2024 із визначеним розміром застави в межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, підозрювана ОСОБА_4 підтримала думку захисника і просила відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з його безпідставністю та не доведенням заявлених ризиків.

Вислухавши учасників провадження, вивчивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує необхідність продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 . слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Підозрювана ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 13.03.2024 підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 10.05.2024.

Однак завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні у двомісячний термін неможливо.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0005311 від 09.11.2023 заявлене з дотриманням процесуальних строків та порядку ч. 1, 2 ст.199 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно зі ст.ст. 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства, суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Провиконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_10 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначенихст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1,3 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4,5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як встановлено в ході розгляду даного клопотання, при досудовому розслідуванні кримінального провадження виникла необхідність продовжити строк досудового розслідування для проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, що, в свою чергу, перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 .

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_11 з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від органів досудового розслідування, знищувати, сховати або спотворити будь які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, наявність яких обґрунтована вище.

У матеріалах кримінального провадження, відсутні докази того, що ризики, заявлені при обранні міри запобіжного заходу, зменшились на час розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя рахує за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначеним розміром застави в межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_4 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утриматися від спілкування зі свідками.

Початок строку дії обов`язків в разі внесення застави рахувати з дня звільнення підозрюваної з -під варти та встановити їх дію на 2 (два) місяці.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 183, 184, 186, 193, 194, 197, 199, 205, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження № 0005311 від 09.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянки України, не працюючої, з середньою освітою, не депутата, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 12.10.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 301 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 12.06.2024 із визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утриматися від спілкування зі свідками.

Початок строку дії обов`язків в разі внесення застави рахувати з дня звільнення підозрюваної з -під варти та встановити їх дію на 2 (два) місяці.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали слідчого судді вручити учасникам негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1