Справа № 405/1273/21
Номер провадження 1-кп/404/177/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

представника заявника: ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький кримінальне провадження №0001272 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нижній Тагіл, Свердловської області, російської федерації, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3, 263 ч.1 КК України,

та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості згідно ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Кіровського районного суду м.Кіровограда перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001272 від 21.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3, 263 ч.1 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3 КК України.

До початку розгляду справи 01 лютого 2024 року (за Вх.№3912) представником заявника, адвокатом ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_12 (власника майна) надійшло до суду клопотання про скасування арешту на майно, а саме з автомобіля - «Volkswagen Touareg», коричневого кольору, д/н НОМЕР_1 , Vin-код (номер шасі) НОМЕР_2 , та ключів від замка запалювання, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.05.2020 року (справа №404/2170/20, номер провадження 1-кс/404/741/20).

Клопотання мотивоване тим, що в рамках вказаного кримінального провадження, під час досудового розслідування 22.04.2020 року, працівниками поліції було проведено обшук автомобіля - «Volkswagen Touareg», д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , в ході якого вказаний автомобіль було вилучено у ОСОБА_12 , яка є його власником. 06.05.2020 року Кіровським районним судом м.Кіровограда винесено рішення №404/2170/20 1-кс/404/741/20, яким накладено арешт на зазначений автомобіль, який полягає в забороні його відчуження з метою збереження речових доказів та забезпечення цивільного позову, поданого потерпілим. Представник заявника, адвокат ОСОБА_6 вважає, що обставини, які вказують на необхідність подальшого арешту - автомобіля «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , вже не існують, а тому такий арешт може бути скасований судом. Щодо забезпечення збереження речових доказів. Так, вказаний автомобіль: не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення; не містить на собі його сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; не є об`єктом кримінально протиправних дій; не набутий кримінально протиправних шляхом. Вказаний автомобіль, на який накладено арешт, не містить ознак речового доказу і не є ним в розумінні ст.98 КПК України. Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Слідчий суддя, суд відповідно до своїх внутрішніх переконань, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності (ст.94 КПК України), визначає, чи відповідає речовий доказ вимогам, що зазначені в ст.98 КПК України. Постанова слідчого про визнання речовим доказом не має для суду преюдиціального значення. Щодо забезпечення позовних вимог потерпілих. Під час вирішення питання щодо накладення арешту, стороною обвинувачення не надано жодного підтвердження того факту, що арештований автомобіль придбаний на кошти, здобуті від злочинної діяльності. В подальшим, під час досудового слідства, сторона обвинувачення такі факти не також не отримала, а тому, відсутнє правове підґрунтя дії такого арешту. Крім того, вже в результаті завершення досудового слідства, вказане кримінальне провадження скеровано до суду для його розгляду по суті, де перебуває вже тривалий час. Таким чином, приходить до логічного висновку про проведення всіх необхідних слідчих дій з вказаним автомобілем та не встановлення в ході досудового слідства жодних обставин, які б вказували на наявність ознак, що передбачені ст.98 КПК України. Більш до того, відповідно до договору купівлі-продажу 2341/2020/1925277 - ОСОБА_12 було продано аналогічний автомобіль «Volkswagen Touareg», який перебував у її власності з 20.01.2018 р., та в подальшому, 26.02.2020 р. придбала вище зазначений автомобіль, питання щодо скасування арешту якого вирішується. Тобто, вказаний факт вказує саме на історію походження грошових коштів, що були витраченні на придбання автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , на який було накладено арешт. Крім того, статтею 204 ЦК України передбачено, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно, вказаний договір купівлі продажу є дійсним. Виходячи з аналізу ч.5 та 6 ст.170 КПК України стає зрозумілим, що арешт конфіскувати майно як вид покарання або відшкодувати шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення можливо лише за рахунок майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або фізичної та юридичної особи яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, про підозру ОСОБА_12 не повідомлено, а підозрюваними є інші особи, які не мають жодного відношення до ОСОБА_12 . Жодних доказів про зв`язок ОСОБА_12 та ОСОБА_13 матеріали кримінального провадження не містять, а тому вказаний факт є лише припущенням прокурора. Щодо забезпечення можливої конфіскації майна, як міра покарання також не може бути застосована, так як відповідно до ч.1 ст.59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Таким чином, відсутня можливість конфіскації майна, що виключає необхідність її забезпечення арештом. В судовому рішенні про накладені арешту (сторінка №3, абзац 10) слідчий суддя вказував, що слідством буде перевірено фінансову складову, за яку вказані автомобіль було придбано. Станом на сьогодні, досудове слідство завершено Органом досудового розслідування не було встановлено та не зможе бути наведено в суді обставини, які б вказали на той факт, що автомобіль придбано за грошові кошти, здобуті злочинним шляхом. Крім того, суд, при накладені арешту, не мотивував основного. Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона в обмежені користування, розпорядження, відчуження майна може бути застосована лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе и до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення і використання, перетворення, пересування, передачі майна. Під час судового розгляду, при визначенні обсягу дослідження доказів, прокурором не заявлено в якості доказу вказаний автомобіль, що є логічним, оскільки вказаним автомобілем жодним чином неможливо підтвердити або спростувати обставини, зазначені в обвинувальному акті. Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Статтею 41 Конституції України надано невід`ємне право кожному громадянину володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Законодавчо визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, а тому просив клопотання задовольнити, долучив до клопотання копію ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.05.2020 року; копію ухвали Кіровського районного суду м.Кіровограда від 17.01.2023 року; копію договору купівлі-продажу від 08.02.2020 року; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У судовому засіданні представник заявника, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_12 (власника майна) підтримав вказане клопотання підтримав в повному обсязі з наведених у ньому підстав, та просив його задовольнити. Додав, що ОСОБА_12 наразі володіє та користується автомобілем «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 . Окрім того надав докази про підтвердження грошових коштів, які були безпосередньо використані нею, ОСОБА_12 для придбання вказаного автомобіля.

Обвинувачені та їх захисники також підтримали вказане клопотання та просили їх задовольнити

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаного клопотання та пояснив, що наразі матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001272 від 21.02.2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за фактом вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3 КК України виділено в окреме провадження №0000323, а так само як і докази, а тому їх слід адресувати слідчому судді, про що надав відповідні документи, зокрема: постанову слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.04.2020 року; постанову в.о. начальника відділу Кіровоградської обласної прокуратури про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 25.09.2020 року.

Вивчивши клопотання про скасування арешту майна та матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про скасування арешту на майно задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Встановлено, що:

Постановою слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_14 від 22.04.2020 року по кримінальному провадженню №0001272 визнано, як речовий доказ: автомобіль «Volkswagen Touareg», коричневого кольору, р.н: НОМЕР_3 , Vin-код (номер шасі) НОМЕР_2 , та ключів від автомобіля. Речовий доказ - автомобіль марки «Volkswagen Touareg»,, коричневого кольору, р.н.: НОМЕР_3 , Vin-код (номер шасі) НОМЕР_2 , передати на відповідальне зберігання до території спеціального майданчику для затриманого автотранспорту ГУНП в Запоріжській області за адресою: м.Запоріжжя, вул.Космічна, 140. Ключ від автомобіля зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.05.2020 року було накладено арешт на майно, а саме: автомобіль «Фольцваген Туарег», коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , Vin-код (номер шасі) НОМЕР_4 та ключ від замка запалювання, власником яких є ОСОБА_12 , а фактичним володільцем являється ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із забороною відчуження їх до прийняття рішення по кримінальному провадженню №0001272 від 20.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.187 ч.2 ст.146 КК України.

Постановою в.о. начальника відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_15 про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 25.09.2020 року, згідно з якою матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001272 від 21.02.2020 року, щодо підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за фактами вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146 КК України виділити в окреме провадження №0000323. Матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001272 від 21.02.2020 року, щодо підозрюваного ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за фактами вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146 КК України виділити в окреме провадження №0000323. Визначено підслідність кримінального правопорушення у виділеному кримінальному провадженні за слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області. Внесено відповідні відомості до ЄРДР та повідомлено зацікавлених осіб, про прийняте рішення. Постанову для виконання направлено заступнику начальнику Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час судове слідство у вказаному кримінальному провадженні триває та судом досліджено лише докази, що стосуються обшуку вказаного транспортного засобу, при цьому свідки та інші докази з даного приводу судом не досліджувались, а матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001272 від 21.02.2020 року, щодо підозрюваного ОСОБА_13 за фактами вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146 КК України виділено в окреме провадження №0000323

За таких обставин суд вважає неможливим та передчасним зняття арешту з майна, яке визнано речовими доказами,

За приписами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.

За таких обставин вказане рухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є предметом кримінально-протиправних дій. Завданням накладення арешту у даному випадку є запобігання можливості знищення майна.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження №0001272 від 21.02.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3, 263 ч.1 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3 КК України, на теперішній час не завершений, речові докази у вказаному кримінальному провадженні не дослідженні, а власниками майна не доведено, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Посилання представника заявника, адвоката ОСОБА_6 на порушення прав заявника ОСОБА_12 , як власника майна, у даному випадку не можна прийняти, оскільки заявника не позбавлено можливості володіти зазначеним майном, а обмеження можливості розпоряджатися та користуватись ним носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Водночас, в ухвалі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 23.01.2024 року по справі №569/19829/21, йдеться про те, що арешт майна є триваючим втручанням, тому навіть правильне рішення про арешт майна може з часом втратити свою обґрунтованість в результаті зміни важливих обставин або виявлення чи виникнення нових обставин. Це може потребувати зміни в режимі арешту майна і навіть його скасування. Ці рішення є не менш важливими в контексті забезпечення права на мирне володіння майном, оскільки з плином часу втручання з боку держави вимагає все більш переконливих аргументів. З іншого боку, помилкове рішення про скасування арешту майна може спричинити не менш серйозні наслідки, ніж відмова у застосуванні такого арешту, що, врешті, може позначитися як на забезпеченні можливості успішного кримінального провадження, так і на правах інших осіб, на забезпечення яких спрямований такий арешт. Враховуючи складність встановлення справедливого балансу у таких справах, апеляційний перегляд таких рішень не менш важливий, ніж перегляд рішення про відмову у застосуванні такого заходу. Таким чином, якщо визнати рівнозначність як первісного, так і наступного рішення в контексті права на володіння майном, це свідчить про те, що сторонам має бути доступним апеляційне оскарження рішень, які стосуються арешту майна.

З урахуванням викладеного, клопотання представника заявника, адвоката ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.170, 174, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника заявника, адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_12 про скасування арешту з автомобіля «Volkswagen Touareg», коричневого кольору, д/н НОМЕР_1 , Vin-код (номер шасі) НОМЕР_2 , та ключів від замка запалювання, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.05.2020 року (справа №404/2170/20, номер провадження 1-кс/404/741/20), - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3