У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про продовження строку тримання під вартою

(повний текст)

10 червня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, відомості щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 16.01.2024

клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виходячи із змісту клопотання, ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, а саме: 19.08.2005 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ст.69, ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75, ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 28.04.2007 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 28.11.2007 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 70 ч. 4 КК України до 6 років позбавлення волі; 20.05.2015 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 22.06.2015 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Звільнившись 30.08.2018 з ДУ «Бучанська виправна колонія №85» на підставі ухвали Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 22.08.2018 умовно - достроково згідно ст.81 КК України, з невідбутим строком 7 місяців 26 днів, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нове умисне тяжке кримінальне правопорушення на території Солом`янського району м. Києва за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 12.04.2024, приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи біля колишнього пам`ятника ОСОБА_6 , який знаходиться на перехресті проспекту Відрадного та АДРЕСА_1 , помітив раніше незнайому йому громадянку ОСОБА_7 , яка сиділа на лавочці та розмовляла по мобільному телефону, на шиї у якої знаходився золотий ланцюжок. В той момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою наживи та власного матеріального збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 спереду та своєю правою рукою, несподівано для останньої, схопив золотий ланцюжок та, шляхом ривка, зірвав його з шиї потерпілої, тим самим відкрито викравши його.

Після чого ОСОБА_4 , повторно відкрито викравши вказане вище чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 6000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, передбаченому ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2024 року до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 червня 2024 р. включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інший злочин, впливати на свідків.

Обвинувачений проти продовження строку дії запобіжного заходу заперечував та просив застосувати до нього запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачують ОСОБА_4 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до наступних висновків.

Судом враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, його вік.

Ризики, на підставі яких обвинуваченому обирався запобіжний захід наразі продовжують існувати, обставини кримінального провадження не змінилися, а тому суд вважає їх доведеними, зокрема:

- переховуватись від суду через невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, що пов`язане з позбавленням волі на строк від 7 до 10 років, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працевлаштований, не має іншого джерела доходу;

- незаконно впливати на потерпілого з метою зміни нею показів в частині фактичних обставин, адже ОСОБА_4 відомі анкетні дані потерпілої ОСОБА_7 .

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , можливість переховуватись від суду, а тому із наведених вище аргументів вважає, що альтернативні запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Дані обставини на думку суду є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, на думку суду до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Виходячи із зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із можливістю внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривен.

Строк дії ухвали до 16 липня 2024 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошується 17 червня 2024 р.

Суддя ОСОБА_1