1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4236/24 1-кс/335/1571/2024
16 квітня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого, що проходить військову службу на посаді стрілець-санітар третього механізованого відділення 1 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
У ході досудового розслідування встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 січня 2024 року №1 Балана ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено на посаду стрільця-санітара 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого у військовому званні «солдат».
Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність.
Згідно ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка набрала чинності до України 11 вересня 1997 року, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлений життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.
Положеннями ст. ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави-захищати життя людини.
Відповідно до ст. 281 Цивільного кодексу України фізична особа має невід`ємне право на життя, а також не може бути позбавлена життя.
Однак, незважаючи на наведені вимоги законодавства, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він вчинив особливо тяжкий злочин, за наступних обставин:
06 березня 2024 року, близько 18:00 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого тимчасового розташування, у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин та непорозумінь з останнім, умисно, усвідомлюючи характер свого суспільно-небезпечного діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив позбавити життя ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_5 діючи без розриву в часі, з прямим умислом, з метою протиправного заподіяння смерті останньому, взяв автоматичну зброю, а саме АК-74, калібру 5,45 мм, заводський номер НОМЕР_2 та знаходячись в приміщенні житлового будинку, здійснив не менше одного пострілу в бік останнього, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді одиночного наскрізного вогнепального кульового поранення голови та шиї з ушкодженням внутрішніх органів, яке є небезпечним для життя, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що кваліфікується як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 09 березня 2024 року, який відбувався за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_3 НА, на якому пересувався ОСОБА_8 до того, як зник безвісти; протоколом огляду місця події від 09 березня 2024 року, який відбувався за адресою: АДРЕСА_4 (за місцем проживання ОСОБА_8 ), в ході якого було оглянуто та вилучено футболку «Адідас», пачку з-під цигарок та пляшку об`ємом 0,5 л; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 (матері ОСОБА_8 ), як пояснила, що вона є внутрішньо-переміщеною особою та проживає у АДРЕСА_5 проживав її син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона майже щодня спілкувалась по телефону. Останній раз вона спілкувалась з сином 05.03.2024 після чого останній на телефонні дзвінки не відповідав та 09.03.2024 вона поїхала в с. Преображенка, за місцем мешкання свого сина. По приїзду, вона побачила, що двері до будинку зачинені, але сина та його автомобіля ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_3 НА, не було. Вказаного дня, автомобіль її сина було виявлено біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , проте місцезнаходження останнього залишалось невідомим; протоколом огляду місця події від 14 квітня 2024 року , який відбувся за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду місця події на території вказаного домоволодіння було виявлено труп чоловіка, з гнилісними змінами. Також в ході огляду місця події було вилучено: виріз лінолеума з полу; 3 гільзи;1 патрон; кулю; протоколом пред`явлення трупу для впізнання від 14 квітня 2024 року, за участі свідка ОСОБА_10 (який пояснив, що є мешканцем АДРЕСА_2 та добре знає ОСОБА_8 , якого може впізнати за зовнішнім виглядом та фізичними параметрами) проведено впізнання трупу, яким останнього впізнано як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; поясненнями ОСОБА_11 , який пояснив, що в ніч з 6 на 7 березня 2024 року він перебував за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час за вказаною адресою приїхав ОСОБА_12 , місцевий мешканець. З ним він став вживати алкогольні напої у кухні, за вказаною адресою. Під час розпиття алкогольних напоїв, у нього з ОСОБА_8 виник конфлікт, під час вказаного конфлікту, він взяв автомат, який стояв поруч та вистрелив з нього в останнього. Одна з куль влучила ОСОБА_8 в голову. Після цього він витягнув труп ОСОБА_13 у двір, де на задньому дворі закидав гілками. 14.04.2024 до Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області звернувся громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомив, що 6-7 березня 2024 року, у вечірній час ним було скоєно вбивство чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 15 квітня 2024 року, який пояснив що 06 березня 2024 року, приблизно о 18:00 годині, він попросив незнайомого чоловіка підвезти його додому по АДРЕСА_2 , що останній і зробив, будучи в нетверезому стані. Він запропонував чоловіку, який його підвіз зайти в гості та випити ще спиртних напоїв. Разом з ним за вищевказаною адресою проживали ОСОБА_16 (позивний « ОСОБА_17 ») та ОСОБА_18 (позивний « ОСОБА_19 »), останнього вдома не було. Після вживання спиртного, між ОСОБА_20 та вищевказаним чоловіком, що його підвіз виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_21 схопив автомат та здійснив постріл. Він побачив, що автомат направлений вниз, ніби постріл прийшовся в ноги. Потерпілий схопився за ніж. Потім пролунав ще один постріл і потерпілий впав і потекла кров. Все відбувалось дуже швидко. Він вийшов з будинку, а ОСОБА_21 , витягнув тіло чоловіка з дому та потягнув за будинок. Коли він повернувся до будинку, приблизно через хвилин 40, потерпілого вже не було, а в будинку було прибрано; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 15 квітня 2024 року, в ході якого останні пояснив, що є військовослужбовцем ЗСУ та під час проходження служби проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_15 . З 06.03.2024 на 07.03.2024 він не знаходився вдома, так як перебував на чергуванні. Повернувшись за місцем мешкання, 07.03.2024 він помітив що в будинку була пошкоджена покрівля та мались кульові отвори в стіні. Цьому він не надав значної уваги, з ОСОБА_5 та ОСОБА_15 він про це не говорив, оскільки останні постійно зловживали спиртними напоями та мали проблеми з керівництвом; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 15 квітня 2024 року, пояснив, що є заступником командира роти та 13.04.2024 він віз до м. Запоріжжя на освідування ОСОБА_5 , коли останній запитав куди вони їдуть. Свідок відповів жартома що до твого побратима, маючи на увазі ОСОБА_15 , який на той час перебував в СІЗО. В цей час ОСОБА_5 почав говорити, що він не хотів нікого вбивати та що невідомий сам його спровокував. Так як, ОСОБА_5 подумав. Що він дізнався про вчинене ним вбивство та розповів, що 06-07 березня 2024 року, під час сварки з цивільним, за адресою: АДРЕСА_2 , він застрелив останнього; протоколом огляду від 14 квітня 2024 року, в ході якого проведено огляд автомату АК-74 з серійним номером НОМЕР_2 , без магазинів і патронів. В подальшому вказаний автомат було вилучено до Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області; протоколом огляду трупа від 15.04.2024 року, в ході якого проведено огляд трупу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з наявними тілесними ушкодженнями, а саме: в потиличній ділянці є рана невизначеної форми розмірами близько 6х4 см, в рані множинні рухомі личинки комах, дрібні фрагменти кісток черепу, залишки гнильного головного мозку. В ділянці правої бічної поверхні шиї є рана округлої форми розмірами близько 0,8?0,7 см, що подовжується в рановий канал. В міжлопатковій ділянці більше зправа є рана округлої форми, розмірами близько 0,8х30,7 см дном якої начебто є підшкірна клітковина; лікарським свідоцтвом про смерть № 2209 від 15.04.2024 виданого лікарем судово-медичним експертом «ЗОБ СМЕ» ЗОР ОСОБА_24 , у відповідності до якого, смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок одиночного наскрізного вогнепального кульового поранення голови та шиї з ушкодженням внутрішніх органів.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв особливо тяжкий злочин, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки усвідомлюючи, що в будь-якому випадку він нестиме покарання у вигляді позбавлення волі, підозрюваний перебуваючи під більш м`якою мірою запобіжного заходу, може вчинити інше матиме намір на вчинення іншого злочину проти життя осіб, а саме потерпілого чи свідків, а також переховуватиметься від органу слідства, таким чином активно перешкоджаючи здійсненню досудового розслідування.
Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.
ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Отже існує ризик того, що ОСОБА_5 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Крім того, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду.
Підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками та потерпілими у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків та потерпілого. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх колишніх знайомих по службі тощо.
Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1
ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 перебуваючи на волі, за допомогою інших осіб, або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі, знищити не вилучені матеріали, речові докази.
Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
ОСОБА_5 у разі не застосування до нього запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , в період воєнного стану вчинив особливо тяжкий злочин. Окрім цього, з матеріалів кримінального провадження можна зробити висновок, що своїми противоправними діями підозрюваний підриває бойовий дух військовослужбовців військової частини та демонструє негативний приклад поведінки військовослужбовця Збройних Сил України, оскільки вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення. З огляду на характер вчинення кримінального правопорушення можна зробити висновок про те, що ОСОБА_5 через своє ставлення до військової служби та зневагу до людського життя може вчинити інше кримінальне правопорушення або, враховуючи обставини вчинення ним злочину, завершити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. Так само підозрюваний, з метою переховування від органу досудового розслідування та уникнення покарання, може вчинити злочин передбачений Розділом XIX Кримінального кодексу України у тому числі кримінальні правопорушення, передбаченні ст.ст. 407 та 408 КК України.
Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1
ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи особливу тяжкість вчиненого злочину, та можливість залишення ОСОБА_5 місця мешкання, є ризик того, що він буде переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення від виконання покарання.
- особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.
На підставі викладеного, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без права внесення грошової застави.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що з підозрою згоден частково, ризики не доведені, бажає воювати, тому просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечувала, посилаючись на недоведеність ризиків.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочина), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання перевірені доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочина), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яка ґрунтується на фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, а саме: протоколі огляду місця події від 09 березня 2024 року, який відбувався за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_3 НА, на якому пересувався ОСОБА_8 до того, як зник безвісти; протоколі огляду місця події від 09 березня 2024 року, який відбувався за адресою: АДРЕСА_4 (за місцем проживання ОСОБА_8 ), в ході якого було оглянуто та вилучено футболку «Адідас», пачку з-під цигарок та пляшку об`ємом 0,5 л; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_9 (матері ОСОБА_8 ), як пояснила, що вона є внутрішньо-переміщеною особою та проживає у АДРЕСА_5 проживав її син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона майже щодня спілкувалась по телефону. Останній раз вона спілкувалась з сином 05.03.2024 після чого останній на телефонні дзвінки не відповідав та 09.03.2024 вона поїхала в с. Преображенка, за місцем мешкання свого сина. По приїзду, вона побачила, що двері до будинку зачинені, але сина та його автомобіля ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_3 НА, не було. Вказаного дня, автомобіль її сина було виявлено біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , проте місцезнаходження останнього залишалось невідомим; протоколі огляду місця події від 14 квітня 2024 року, який відбувся за адресою: АДРЕСА_2 . В ході огляду місця події на території вказаного домоволодіння було виявлено труп чоловіка, з гнилісними змінами. Також в ході огляду місця події було вилучено: виріз лінолеума з полу; 3 гільзи;1 патрон; кулю; протоколом пред`явлення трупу для впізнання від 14 квітня 2024 року, за участі свідка ОСОБА_10 (який пояснив, що є мешканцем АДРЕСА_2 та добре знає ОСОБА_8 , якого може впізнати за зовнішнім виглядом та фізичними параметрами) проведено впізнання трупу, яким останнього впізнано як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; поясненнями ОСОБА_11 , який пояснив, що в ніч з 6 на 7 березня 2024 року він перебував за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час за вказаною адресою приїхав ОСОБА_12 , місцевий мешканець. З ним він став вживати алкогольні напої у кухні, за вказаною адресою. Під час розпиття алкогольних напоїв, у нього з ОСОБА_8 виник конфлікт, під час вказаного конфлікту, він взяв автомат, який стояв поруч та вистрелив з нього в останнього. Одна з куль влучила ОСОБА_8 в голову. Після цього він витягнув труп ОСОБА_13 у двір, де на задньому дворі закидав гілками. 14.04.2024 до Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області звернувся громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомив, що 6-7 березня 2024 року, у вечірній час ним було скоєно вбивство чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 15 квітня 2024 року, який пояснив що 06 березня 2024 року, приблизно о 18:00 годині, він попросив незнайомого чоловіка підвезти його додому по АДРЕСА_2 , що останній і зробив, будучи в нетверезому стані. Він запропонував чоловіку, який його підвіз зайти в гості та випити ще спиртних напоїв. Разом з ним за вищевказаною адресою проживали ОСОБА_16 (позивний « ОСОБА_17 ») та ОСОБА_18 (позивний « ОСОБА_19 »), останнього вдома не було. Після вживання спиртного, між ОСОБА_20 та вищевказаним чоловіком, що його підвіз виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_21 схопив автомат та здійснив постріл. Він побачив, що автомат направлений вниз, ніби постріл прийшовся в ноги. Потерпілий схопився за ніж. Потім пролунав ще один постріл і потерпілий впав і потекла кров. Все відбувалось дуже швидко. Він вийшов з будинку, а ОСОБА_21 , витягнув тіло чоловіка з дому та потягнув за будинок. Коли він повернувся до будинку, приблизно через хвилин 40, потерпілого вже не було, а в будинку було прибрано; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 15 квітня 2024 року, в ході якого останні пояснив, що є військовослужбовцем ЗСУ та під час проходження служби проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_15 . З 06.03.2024 на 07.03.2024 він не знаходився вдома, так як перебував на чергуванні. Повернувшись за місцем мешкання, 07.03.2024 він помітив що в будинку була пошкоджена покрівля та мались кульові отвори в стіні. Цьому він не надав значної уваги, з ОСОБА_5 та ОСОБА_15 він про це не говорив, оскільки останні постійно зловживали спиртними напоями та мали проблеми з керівництвом; протоколі допиту свідка ОСОБА_23 від 15 квітня 2024 року, пояснив, що є заступником командира роти та 13.04.2024 він віз до м. Запоріжжя на освідування ОСОБА_5 , коли останній запитав куди вони їдуть. Свідок відповів жартома що до твого побратима, маючи на увазі ОСОБА_15 , який на той час перебував в СІЗО. В цей час ОСОБА_5 почав говорити, що він не хотів нікого вбивати та що невідомий сам його спровокував. Так як, ОСОБА_5 подумав. Що він дізнався про вчинене ним вбивство та розповів, що 06-07 березня 2024 року, під час сварки з цивільним, за адресою: АДРЕСА_2 , він застрелив останнього; протоколом огляду від 14 квітня 2024 року, в ході якого проведено огляд автомату АК-74 з серійним номером НОМЕР_2 , без магазинів і патронів. В подальшому вказаний автомат було вилучено до Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області; протоколі огляду трупа від 15.04.2024 року, в ході якого проведено огляд трупу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з наявними тілесними ушкодженнями, а саме: в потиличній ділянці є рана невизначеної форми розмірами близько 6х4 см, в рані множинні рухомі личинки комах, дрібні фрагменти кісток черепу, залишки гнильного головного мозку. В ділянці правої бічної поверхні шиї є рана округлої форми розмірами близько 0,8?0,7 см, що подовжується в рановий канал. В міжлопатковій ділянці більше зправа є рана округлої форми, розмірами близько 0,8х30,7 см дном якої начебто є підшкірна клітковина; лікарським свідоцтвом про смерть № 2209 від 15.04.2024 виданого лікарем судово-медичним експертом «ЗОБ СМЕ» ЗОР ОСОБА_24 , у відповідності до якого, смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок одиночного наскрізного вогнепального кульового поранення голови та шиї з ушкодженням внутрішніх органів.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи підвартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення особливо тяжкого злочину, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 115 КК України, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, проходить військову службу, неодружений, немає на утриманні малолітніх дітей, не має сімейних зв`язків, з урахуванням обставин підозри, слідчий суддя дійшов висновку, що існують високі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено слідчим та прокурором у судовому засіданні.
Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тих обставин, що суду не надано даних на підтвердження таких достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, відсутні підстави вважати, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Дані щодо особи, наявного місця реєстрації, не переважають встановлених судом ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та не гарантують в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на обставини підозри.
При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 14.06.2024 року включно, який обчислювати з 16.04.2024 року.
Встановити строк дії даної ухвали до 14.06.2024 року включно.
Підозрюваного ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1