Справа № 359/2820/24
Провадження № 1-кп/359/426/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 травня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , та потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000012, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2024 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньків Бориспільського району Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , -

по обвинуваченню у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив нетяжкий умисний злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї сестри ОСОБА_6 , з якою він проживає в одному будинку, що призвело до моральних страждань останньої та негативно впливає на її психологічне здоров`я, також погіршення якості її життя, що виразилось у певній проблематизації її життя і наповнило його стресогенними факторами у життєво-значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями, у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

Так, 28.03.2023 року о 18 год 10 хв ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_6 , насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що виразились у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, штовханини руками. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Крім того, 02.06.2023 приблизно о 23 год 00 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, повторно вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_6 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що виразились у висловлюванні грубої нецензурної лайки.

Також 04.06.2023 приблизно о 13 год 40 хв, ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_6 , насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що виразились у висловлюванні на її словесних образ.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та застосовано щодо нього на підставі ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 21 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 357 грн.

Крім того, 15.07.2023 близько 15 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, повторно вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_6 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що виразились у висловлюванні образи нецензурною лайкою. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Однак, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та систематично продовжує вчиняти домашнє насильство. А саме, 01.01.2024 приблизно о 09 год 00 хв ОСОБА_4 , перебував у стані алкогольного сп`яніння за місцем спільного проживання його та сестри ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей час ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті раптової неприязні, вчинив суперечку із сестрою ОСОБА_6 та почав висловлюватись в її бік нецензурною лайкою, принижувати людську честь та гідність, погрожувати фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю останньої, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв своїй сестрі ОСОБА_6 систематичні психологічні страждання, що виразилися в словесних образах, погрозах, приниженні, які викликали у потерпілої ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 50 від 17.01.2024 відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР «ОПНМО»: «Домашнє насильство з боку ОСОБА_4 відносно ОСОБА_6 призвело до виникнення негативних змін у її психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню. Домашнє насильство з боку ОСОБА_4 відносно ОСОБА_6 призвели до виникнення у неї психологічних (моральних) страждань. Психологічні страждання, які маються у ОСОБА_6 внаслідок вчиненого домашнього насильства з боку її брата ОСОБА_4 є психологічною домінантою у свідомості ОСОБА_6 . Стабілізація психоемоційного стану ОСОБА_6 можлива після усунення причин, які спричиняють негативні зміни в її психоемоційному стані, а саме, домашнього насильства з боку її брата ОСОБА_4 »

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у домашньому насильстві відносно своєї сестри ОСОБА_6 , тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.

Крім того, вчинення указаного кримінального правопорушення та системних адміністративних правопорушень ОСОБА_4 підтверджено показами потерпілої ОСОБА_6 , яка виявила бажання надати свідчення в ході судового розгляду.

З урахуванням позиції обвинуваченого, його захисника, думки прокурора, потерпілої, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім допиту обвинуваченого, допиту потерпілої, зважаючи на те, що учасниками судового провадження фактичні обставини вчиненого не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, часу та місця вчинення, способу скоєння та мотивів, тощо).

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, в тому числі і відносно своєї сестри, надати йому можливість виправитись. Просив суворо його не карати, зазначив, що він зробив для себе належні висновки.

Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення повідомив, що дійсно вчиняв сварки зі своєю сестрою, в тому числі перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чи напідпитку, що призводили до домашнього насильства з його боку, за що був притягнутий неодноразово до адміністративної відповідальності. Факти вчинення такого домашнього насильства визнав, та зазначив, що відповідні судові рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП він не оскаржував.

Звернув увагу, що конфлікти виникали у зв`язку з поведінкою його сестри та відношення до вчиненого нею, пов`язаного із спільним їхнім проживанням в одному будинку.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила про причини конфліктів, тривалі непорозуміння між нею та братом щодо спільного проживання в будинку, вживання ним алкогольних напоїв, на постійній основі, внаслідок чого у неї виникли тривожність та побоювання щодо подальшого мирного співжиття родиною. Поведінка обвинуваченого, яка є системною та без відповідних змін, свідчить про доцільність застосування до нього покарання, що було б пов`язане з ізоляцією від суспільства, та недопущення вчинення нових фактів домашнього насильства щодо неї з боку ОСОБА_4 .

Судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, про наявність речових доказів, процесуальних витрат, тощо.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаної статті кримінального закону.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.

Зважаючи на викладене, у суду відсутні сумніви щодо визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, та засудження останнього з призначенням покарання у відповідності до зазначених норм кримінального закону.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тому суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 покарання, визначеного санкцією ст. 126-1, з урахуванням положень ст. 65 КК України.

Санкцією ст. 126-1 КК України передбачено покарання до двох років позбавлення волі, що свідчить про вчинення ОСОБА_4 нетяжкого злочину.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, а його дії та вчинення домашнього насильства носили систематичний характер, який відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Зазначена обставина також не оспорювалась обвинуваченим в ході судового розгляду.

Обвинувачений має місце реєстрації та місце проживання, офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, за допомогою до них не звертався.

Обвинувачений не є інвалідом та не є військовослужбовцем.

Указані обставини потребують врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі терміном на два роки.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, характеризуючі його данні, його вік, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та обтяжують його, суд приходить до висновку, що зазначене свідчить про можливість призначення покарання з іспитовим строком, оскільки на думку суду, перевиховання ОСОБА_4 ще можливе без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади, з урахуванням того, що раніше ОСОБА_4 злочинів не вчиняв.

Зазначене у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в один рік з визначенням відповідних обов`язків судом, передбачених ч.1 та 2 ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати вимогам закону та особі винного.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені. Також судом не встановлено підстав для призначення більш суворого покарання та покарання з ізоляцією від суспільства, з урахуванням наслідків вчиненого ОСОБА_4 діяння, що призвело до виникнення негативних змін у ї психоемоційному стані потерпілої ОСОБА_6 у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню, а також відповідних психологічних страждань.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 91-1 КК України та призначити відповідні обмежувальні заходи строком на три місяці з метою проходження програми для кривдників.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні та речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 174, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. 50, 65-69, 75, 76, 91-1, ст. 126-1 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком терміном в 1 (один) рік та визначенням згідно ч.1, 2 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку судом, тобто 03.05.2024 року.

У відповідності до ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників терміном на 3 (три) місяці.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.

Суддя ОСОБА_1