печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9907/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Ялинівка Нова +», ТОВ «Акріс-Захід» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2023 у рамках кримінального провадження № 0001827,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Ялинівка Нова +», ТОВ «Акріс-Захід» в порядку ст. 174 КПК України, у вимогах якого просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2023 р. у справі № 757/58472/23-к на тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку 07.12.2023 в офісних приміщеннях ТОВ «Радивилівський КХП» () елеваторах, та складських приміщеннях, за адресою: Рівненська область, Дубенський район, м. Радивилів, вул. Волковенка, 11, а саме: урожаю сої у загальній кількості 5 499 тон, яка належить ТОВ «Акріс-Захід» () у кількості 1 718 тон та ТОВ «Ялинівка Нова+» () у кількості 3 781 тон.

Мотивуючи вказане клопотання, вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту. Вказує, що накладений арешт грубо порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що арештоване майно не має та не може мати будь-якого відношення до обставин кримінальних правопорушень.

ТОВ «Акріс-Захід» та ТОВ «Ялинівка Нова +» є власниками майна, а саме сої у загальній кількості 5 499 тон, яка належить ТОВ «Акріс-Захід» у кількості 1718,060 тон та ТОВ «Ялинівка Нова+» у кількості 3 781 тон.

Вищезазначене зерно сої власники майна зберігали на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Радивилівський комбінат хлібопродукті», за адресою: Рівненська область, Дубенський район, м. Радивилів, вул. Волковенка, 11 на підставі укладених договорів складського зберігання, а саме: договору складського зберігання №09/08/2023-2 від 09.08.2023р. укладеного між ТОВ «Акріс-Захід» (Поклажодавець) та ТОВ «Радивилівський комбінат хлібопродуктів (Зерновий склад) та договору складського зберігання №05/10/2023-2 від 05.10.2023р. укладеного між ТОВ «Ялинівка Нова+» (Поклажодавець) та ТОВ «Радивилівський комбінат хлібопродукті» (Зерновий склад).

Так, розслідуються обставини, пов`язані з соєю, зібраною на земельних ділянках, які перебували у користуванні Державного Підприємства Дослідного Господарства Радехівське Інституту Сільського Господарства Карпатського Регіону Національної Академії Аграрних Наук України (далі - ДП «Радехівське»), а також відносинами з представниками холдингу «Аграрні Системні Технології».

Заявник зазначає, ТОВ «Ялинівка Нова+» не входить до холдингу «Аграрні Системні Технології», а по-друге, не має та не мало жодних господарських відносин з ДП «Радехівське».

ТОВ «Ялинівка Нова+» придбало сою на підставі договорів поставки №05/10/2023- 1 та №05/10/2023-6 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Акріс Агро Груп» від 05.10.2023.

Вказані договори є чинними, ніким не оскаржувався та не оспорювався.

Не зважаючи на те, що ТОВ «Акріс-Захід» мало господарські відносини з ДП «Радехівське», воно діяло у якості підрядника та не набувало право власності на сою.

Водночас, ТОВ «Акріс-Захід» є власником сої, яку було вилучено. Вказана соя належить ТОВ «Акріс-Захід» як сільськогосподарському товаровиробнику, зібрана з земельних ділянок орендованих ТОВ «Акріс-Захід» та не має жодного відношення до земельних ділянок ДП «Радехівське». Вказане підтверджується реєстром товарно- транспортних накладних, відповідно до якого вантажовідправником є саме ТОВ «Акріс- Захід», а не ДП «Радехівське». Окрім того розшифровка місця відправки, вказує, що жодна партія сої, належна ТОВ «Акріс-Захід» не прибула з полів, розташованих у м. Радехові.

Таким чином, арештована соя не має жодного відношення до предмету розслідування та не відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України до речових доказів.

Накладаючи арешт на сою слідчий суддя залишив поза увагою те. шо орган досудового розслідування в клопотанні не надав будь-якої оцінки щодо правової підстави для арешту нього майна, достатності доказів можливої спеціальної конфіскації, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб.

ТОВ «Акріс-Захід» здійснило для ДП «Радехівське» комплекс сільськогосподарських робіт, внаслідок чого перед ТОВ «Акріс-Захід» утворилася заборгованість.

ТОВ «Акріс-Захід» розпочало претензійно-позовну роботу та зверталося до ДП «Радехівське» із вимогами щодо погашення заборгованості. Тобто наявні господарсько-правові відносини та відсутні ознаки кримінального правопорушення.

За таких обставин, заявник просить скасувати арешт майна.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги визначені у клопотанні підтримала, просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 щодо задоволення вимог клопотання заперечив, просить відмовити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження та додані до нього документи дійшов наступних висновків.

Так, слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0001827 від 09.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2023 р. у справі № 757/58472/23-к на тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку 07.12.2023 в офісних приміщеннях ТОВ «Радивилівський КХП» () елеваторах, та складських приміщеннях, за адресою: Рівненська область, Дубенський район, м. Радивилів, вул. Волковенка, 11, а саме: урожаю сої у загальній кількості 5 499 тон, яка належить ТОВ «Акріс-Захід» () у кількості 1 718 тон та ТОВ «Ялинівка Нова+» () у кількості 3 781 тон.

Накладаючи арешт на майно слідчий суддя виходив з того, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Так, статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доказів, які вказують на зв`язок товариства та арештованого майна до вчиненого кримінального правопорушення з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не надано.

Разом з тим, зазначене вище майно не є та не може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні, так як: не використовувалось та не могло використовуватись як знаряддя вчинення кримінального правопорушення під час, нібито, вчинення злочину, не зберегло та не могло зберегти на собі сліди можливого кримінального правопорушення, не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; не є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Стороною обвинувачення не надано слідчому судді достатніх та належних даних для висновку про наявність підстав, які б виправдали тримання майна, ТОВ «Ялинівка Нова +», ТОВ «Акріс-Захід», під арештом.

При цьому підозра службовим чи посадовим особам ТОВ «Ялинівка Нова +», ТОВ «Акріс-Захід» не пред`являлась, будь що в свою чергу вказує на безпідставність такого обмеження права власника на мирне володіння та користування своїм майном.

Враховуючи ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як представник сторони обвинувачення в судовому засіданні не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належного йому майна, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись, ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Ялинівка Нова +», ТОВ «Акріс-Захід» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2023 у рамках кримінального провадження № 0001827 - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2023 р. у справі № 757/58472/23-к на тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку 07.12.2023 в офісних приміщеннях ТОВ «Радивилівський КХП» () елеваторах, та складських приміщеннях, за адресою: Рівненська область, Дубенський район, м. Радивилів, вул. Волковенка, 11, а саме: урожаю сої у загальній кількості 5 499 тон, яка належить ТОВ «Акріс-Захід» () у кількості 1 718 тон та ТОВ «Ялинівка Нова+» () у кількості 3 781 тон.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1