Провадження № 1-кс/947/3755/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000062 від 16.11.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Оха Сахалінської області російської федерації, громадянки України, українки, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , займаючої посаду начальника паливної групи Одеського квартирно-експлуатаційного управління, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 16.11.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України

Згідно клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вона, перебуваючи на посаді начальника паливної групи Одеського квартирно-експлуатаційного управління (далі Одеське КЕУ), тобто у розумінні ч. 3 ст. 18 КК України являючись службовою особою, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів спрямованих на розтрату чужого майна грошових коштів Державного бюджету України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, організувала злочинну групу, до якої залучила в якості виконавців: інженера проектно-кошторисної групи - уповноваженої особи з питань проведення державних закупівель Одеського КЕУ ОСОБА_7 (який,відповідно до відведеної йому, ОСОБА_5 , ролі, будучи уповноваженою особою, за вказівкою останньої, без проведення відповідного забезпечення додержання принципу максимальної економії, здійснення підшукання економічно вигідних комерційних пропозицій від ймовірних постачальників, встановлював визначену нею очікувану вартість товару, після чого завантажував вказану пропозицію та безпосередньо визначав заздалегідь визначеного переможця на проведення закупівлі) та фізичну особу-підприємця ОСОБА_8 (яка відповідно до відведеної їй, ОСОБА_5 ролі, підшукувала приватних підприємців із наявністю відповідного КЕКВ предмету закупівлі, а також особисто готувала необхідні документи для участі у відкритих торгах при проведенні закупівель від свого імені та інших підконтрольних їй суб`єктів фінансово-господарської діяльності, в тому числі забезпечувала надання таким суб`єктам господарської діяльності позитивних відгуків через афільованих нею суб`єктів господарювання), та керувала діями вказаної організованої групи, діяльність якої була спрямована на розтрату чужого майна грошових коштів держбюджету, а саме: бюджетних коштів, виділених на закупівлю за кодом ДК 021:20-7 Деревина (паливна деревина твердих порід) для потреб Збройних Сил України.

Так, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на розтрату коштів Державному бюджету України в особі Одеського КЕУ, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше від 25.10.2023, надала рапорт про необхідність проведення процедури закупівлі за кодом ДК 021:20-7 Деревина (паливна деревина твердих порід), відповідно до якого встановила очікувану вартість закупівлі за кодом ДК 021:20-7 Деревина (паливна деревина твердих порід) вказавши заздалегідь завищену ціну у розмірі 3500 грн., який у подальшому надійшов для виконання інженеру проектно-кошторисної групи уповноваженій особі з питань проведення державних закупівель Одеського КЕУ ОСОБА_7

ОСОБА_7 , виконуючи роль виконавця, діючи у складі організованої групи у складі ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_8 , всупереч вимог підпунктів 1, 2, 3 пункту 1 Постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 № 169 «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану», ст.ст. 4, 5, 11 Закону України «Про публічні закупівлі», без проведення відповідного забезпечення додержання принципу максимальної економії, здійснення підшукання економічно вигідних комерційних пропозицій від ймовірних постачальників, підготував та надав керівнику установи Одеської КЕУ протокол щодо прийняття рішення уповноваженою особою про проведення закупівлі № 110 від 25.10.2023, відповідно до якого, встановив об`єм і очікувану вартість, визначену ОСОБА_5 .

Надалі, ОСОБА_7 , отримавши дозвіл на проведення закупівлі, опублікував вказану пропозицію про проведення відкритих торгів по закупівлі «Паливна деревина твердих порід» з кодом за ДК 021:20-7 на сайті Prozorro, про що повідомив ОСОБА_5 , яка маючи на меті розтрату чужого майна грошових коштів Держбюджету, а саме: бюджетних коштів, виділених на закупівлю за кодом ДК 021:20-7 Деревина (паливна деревина твердих порід), повідомила ФОП ОСОБА_8 , яка виконуючи роль виконавця почала підшукання відповідного суб`єкта підприємницької діяльності.

Надалі, ФОП ОСОБА_8 , виконуючи роль виконавця, підшукала фізичну особу-підприємця ОСОБА_9 , підготувала відповідні документи, що, в свою чергу, послугувало підставою для визначення ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_9 (який відповідно до інформації з Державної прикордонної служби України з 15.09.2022 перебуває за межами України), переможцем та укладенням з ним договору поставки № 488 на товар за кодом ДК 021:2015 03410000-7 Деревина (паливна деревина твердих порід) загальним об`ємом 250 м3 за ціною 3 447,83 грн за 1 м3 на загальну суму 861 957,50 грн без ПДВ.

02.12.2023 за результатами виконання ФОП ОСОБА_9 , Державною казначейською службою України на підставі платіжного доручення Одеської КЕУ перераховано грошові (бюджетні) кошти у загальній сумі 861 957,50 гривень.

Водночас, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 701 від 19.02.2024 ринкова вартість 1 метру кубічного деревини паливної твердих порід 1 групи (бук, береза, ясен, граб, в`яз, акація, клен, дуб, модрина), який є предметом договору поставки № 488 від 16.11.2023, укладеного між Одеським КЕУ та ФОП ОСОБА_9 на території Одеської області станом на 16.11.2023 становила 1 975,31 гривень.

У цей же час, згідно висновку судово-економічної експертизи № 704 від 23.02.2024 встановлено, що вартість реалізованої продукції ФОП ОСОБА_9 на адресу Одеського КЕУ, згідно договору поставки № 488 від 16.11.2023 перевищує ринкову вартість визначену станом на 16.11.2023, з урахуванням відповіді наданої у висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 701 від 19.02.2024 на суму 368 130 гривень.

Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_5 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 , умисними діями спричинила збитки Державному бюджету України в особі Одеського КЕУ Міністерства оборони України у сумі 368 130,00 грн., яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

За вказаних обставин, 13.03.2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками: розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою свого службового становища, вчинена у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрювана ОСОБА_5 може: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, шляхом здійсненняпогроз, умовляння свідків, схилення їх до дачі неправдивих показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваної покладених на неї процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладені вище обставини слідчий за погодженням з прокурором звертається до суду з клопотанням про обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні -

Прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що подане слідчим клопотання є необґрунтованим, викладені у клопотанні фактичні обставини справи є неконкретними, у клопотанні не розкрито які саме протиправні дії щодо розтрати державного майна вчинила ОСОБА_5 , обґрунтування ризиків у клопотанні є формальними та базується на самому факті нібито вчинення ОСОБА_5 особливого тяжкого кримінального правопорушення. Крім того , у клопотанні слідчим, всупереч вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України, безпідставно ініціюється питання про визначення ОСОБА_5 непомірного для неї розміру застави в сумі 3 028 000 грн. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та обрати ОСОБА_5 інший більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 щодо обрання відносно неї запобіжного заходу підтримала думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 13.03.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України за кваліфікуючими ознаками: розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою свого службового становища, вчинена у великих розмірах, в умовах воєнного стану, організованою групою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину підтверджується: висновком судової товарознавчої експертизи № 701 від 19.02.2024; висновком судової економічної експертизи № 704 від 23.02.2024; висновком судової почеркознавчої експертизи № 24-941 від 26.02.2024; протоколом обшуку в нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , вході проведення якого виявлені та вилучені документи, які визнані речовими доказами та мають значення для досудового розслідування; протоколом обшуку в Одеському квартирно-експлуатаційному управлінні за адресою: АДРЕСА_4 , вході проведення якого виявлені та вилучені документи, які визнані речовими доказами та мають значення для досудового розслідування; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що він за пропозицією ОСОБА_12 передав ОСОБА_8 весь пакет документів для участі в аукціоні із закупівлі дров Одеським КЕУ, натомість усіма питаннями щодо виконання договору № 523 займалась ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що за пропозицією ОСОБА_8 вона надала їй всі необхідні документи для реєстрації як ФОП., жодними питаннями пов`язаними з участю у торгах вона особисто не займалась, усіма організаційними моментами займалась ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що під час проведення торгів вона контактувала по документальним питанням з уповноваженою особою на проведення закупівель Одеського КЕУ ОСОБА_15 та якимось начальником на ім`я ОСОБА_16 ; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 195 КК України.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 195 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні злочину у випадку направлення обвинувального акту до суду, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, враховуючи, що підозрювана обіймає посаду не пов`язану із проходженням військової служби, а також ураховуючи відсутність обмежень відповідно до законодавства України щодо можливості останньої у виїзді за кордон, що суттєво збільшує ризик її втечі, враховується слідчим суддею при оцінюванні ризику, слідчий суддя вважає доведеним слідчим та прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування в рамках кримінальногопровадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрювана ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речові докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, з огляду на те, що досудове розслідування триває, в ході проведення якого проводяться судові експертизи та інші процесуальні дії, в ході виконання яких виникає необхідність у отриманні додаткових документів, які перебувають у володінні Одеського КЕУ, фізичних-осіб підприємців, а також інших афільованих із останніми особами, остання отримавши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрювана може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Окрім цього, ураховуючи зібрані в ході досудового розслідування докази, зокрема матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, відповідно до яких встановлено, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, остання здійснювала спроби введення органу досудового розслідування в оману, зокрема виготовлення документів щодо нібито повернення на момент проведення обшуків товарів постачальникам (виготовлення вказаного документу також підтверджено його виявленням та вилученням під час проведення обшуку у Одеській КЕУ), тобто вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення останньою перешкоджанням кримінальному провадженню іншим чином.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_17 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України в умовах воєнного стану, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не буде безальтернативним для підозрюваної ОСОБА_5 , так як буде передбачати можливість внесення застави, визначеної слідчим суддею.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрювана ОСОБА_5 ) складає від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 242 240 грн. до 908 400 грн.).

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому, судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу у розмірі 1000 (однієї тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень, посилаючись на те, що під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана може мати значну суму грошових коштів, отриману внаслідок вчинення протиправної діяльності в якій вона підозрюється.

Так, імовірне вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, пов`язаного із спричиненням збитків Державному бюджету України в особі Одеського КЕУ Міністерства оборони України у великому розмірі, саме під час дії режиму воєнного стану в державі, за обставин, як вони викладені у повідомленні про підозру, слідчий суддя вважає виключним випадком, що свідчить про те, що визначений ст. 182 КПК України максимальний розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Проте, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 000 гривень, яку просить визначити підозрюваній ОСОБА_5 прокурор є недостатньо обґрунтованою.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави, враховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину з корисливих мотивів, що свідчить про те, що остання від такої протиправної діяльності імовірно отримувала великий дохід, зокрема з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , діючи у складі організованої групи спільно з ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 , умисними діями спричинила збитки Державному бюджету України в особі Одеського КЕУ Міністерства оборони України у сумі 368 130,00 грн., яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя з огляду на майновий стан підозрюваної ОСОБА_5 прийшов до висновку, що застава у розмірі 396 (триста дев`яносто шість) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 199 088 (один мільйон сто дев`яносто дев`ять тисяч вісімдесят вісім) гривень здатна буде забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та буде відповідати матеріальному стану підозрюваної.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава саме у зазначеному розмірі здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної під загрозою звернення застави в дохід держави.

Відповідно до викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000062 від 16.11.2023 року відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 09.05.2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 396 (триста дев`яносто шість) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 199 088 (один мільйон сто дев`яносто дев`ять тисяч вісімдесят вісім) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 строком до 09.05.2024 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1