Справа № 463/1816/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/444/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04 березня 2024 року,

з участю заявника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 19.02.2024.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, постановленою без врахування вимог КПК України. Зазначає, що він у своїй заяві від 19.02.2024 вказував, що 26.01.2024 о 11 год. 20 хв. за адресою Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Стенятин, поблизу сільської ради був силою затриманий особами в цивільній одежі на приватному автомобілі та відвезли його у відділ поліції. Звертає увагу на те, що при його затриманні копії ухвали від 24 січня 2024 року слідчого суді про дозвіл на затримання йому вручено не було.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України внести відомості до ЄРДР на підставі його заяви від 19.02.2024 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення з боку працівників Волинського відділу поліції і розпочати досудове розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 березня 2024 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 19.02.2024.

При цьому, у скарзі ОСОБА_6 зазначив, що ним було подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву від 19.02.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 365, 371 КК України. Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення не вирішила, отже йому фактично відмовлено у внесенні таких відомостей.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя в ухвалі зазначив, що у поданій ОСОБА_6 заяві про вчинення кримінального правопорушення від 19.02.2024, яка долучена до матеріалів скарги, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеною в повідомленні особою кримінально-караного діяння та не надано жодних доказів на підтвердження такого.

Крім цього, на думку колегії суддів, слідчим суддею вірно зазначено, що незгода з діями чи рішеннями працівників поліції може бути підставою для оскарження таких дій в порядку визначеному законом, зокрема подання доказів під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, або розгляду кримінального провадження по суті судом, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Оцінку всім доказам в справі надає суд (слідчий суддя) під час розгляду відповідних клопотань, скарг.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

На підставі наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, враховуючи вищенаведене, прийшов до обгрунтованого висновку, що уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши заяву ОСОБА_6 від 19.02.2024 дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначених заявником.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04.03.2024 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою останнього від 19.02.2024, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04 березня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 19.02.2024 - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3