У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

Справа № 348/2602/23

Провадження № 1-кп/348/150/24

03 липня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження №0000357 від 20.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.304 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000357 від 20.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.304 КК України.

В судовому засіданні 03.07.2024 року прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, з огляду на те, що надалі наявні обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження йому на 60 днів строку тримання під вартою.

Зазначив, що наміру переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілих, у нього немає, крім того, за станом здоров`я він потребує спокою, а в камері неспокійно. Також вказує, що потребує систематичної медичної допомоги, однак в СІЗО його не лікують, і тому просить змінити йому даний запобіжний захід на інший, більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що на його думку відносно ОСОБА_4 можливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, так як тримання під вартою є крайнім, винятковим запобіжним заходом.

Зокрема пояснив, що на його думку, наведені прокурором ризики не доведені і їх можна забезпечити шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, хворіє, в зв`язку з чим регулярно змушений звертатись за медичною допомогою в медичний заклад.

Враховуючи наведене, вважає, що клопотання прокурора до задоволення не підлягає і просив суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованих йому злочинах, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.

Як з`ясовано судом, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.09.2023 року обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, строком на 2 місяці, заборонивши йому покидати житло за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , - цілодобово, та покладено передбачені ст.194 КПК України обов`язки, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця служби; здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Відповідно до ухвал Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.11.2023 року та 20.12.2023 року запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 було продовдено на строк 60 днів, тобто до 17.02.2024 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу суду, а також продовжено відносно нього строк дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.09.2023 року, зокрема: прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи місця служби; здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

В подальшому, згідно ухвали суду від 09.05.2024 року, з підстав, наведених у ній, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, на 60 (шістдесят) днів до 14год. 00 хв. 07.07.2024 року, помістивши його в Державну установу «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ, вул.Є.Коновальця, 70 А).

Разом з тим, вказаною ухвалою постановлено визначити ОСОБА_4 заставу в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) грн. 00 коп., яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: НОМЕР_1 ; МФО: 820172; Код отримувача: 26289647; Банк отримувача: ДКС України, м.Київ, та покладено на нього відповідні обов`язки, у разі її внесення, а саме: прибувати до суду чи прокурора за викликом; повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця проходження військової служби; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - АДРЕСА_2 , без дозволу суду чи прокурора; здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, зобов`язавши Управління ДМС України в Івано-Франківській області прийняти відповідний паспорт на зберігання.

Зазначена ухвала була оскаржена захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_5 в апеляційному порядку, однак згідно ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 04.06.2024 року, його апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.05.2024 року - без змін, яка відповідно, 04.06.2024 року набрала законної сили.

У зв`язку з тим, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії розгляду, а строк дії обраного запобіжного заходу закінчується, за клопотанням прокурора на обговорення сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Беручи до уваги наведене, вислухавши з цього приводу прокурора, представника служби у справах дітей Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області як законного представника неповнолітніх потерпілих, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підставне, а обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.

При цьому, суд враховує наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Необхідність продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На переконання суду, обставини по даному кримінальному провадженні з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, так як такі не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Крім того, у відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, а тому виходячи із кваліфікації кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.304 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

За сукупності всіх обставин, приймаючи до уваги дані про його особу, суд прийшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність продовжити обвинуваченому запобіжний захід, а тому вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 07.07.2024 року, однак до зазначеної дати неможливо завершити розгляд кримінального провадження, а тому обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Вирішуючи дане питання, суд приймає до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (пункт 139 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації). Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд констатує, що наведені вище ризики є дійсними та триваючими, що виключає на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Зокрема, підставою вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впивати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, є те, що про них йому відомо і вони є членами його сім`ї (діти та колишня дружина).

Підставою вважати, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що останній може не з`являтися на виклики, посилаючись на ніби-то форс-мажорні чи поважні обставини, враховуючи той факт, що злочин вчинений під час відбуття іспитового строку.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що останній засуджений вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 24.01.2023 року за ч.5 ст.407 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України із встановленим іспитовим строком 1 рік, проте будучи засудженим за умисний тяжкий злочин, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та у період відбуття покладеного на нього судом іспитового строку вчинив нові умисні корисливі злочини, що свідчить про категоричне небажання останнього ставати на шлях виправлення та дотримуватись суспільних норм і законів України, а також про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, його особу (раніше судимий), вагомість наявних доказів вчинення ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків (розлучений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей), що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості у обвинуваченого переховуватися від суду, і прийшов (суд) до висновку, що докази і обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що наведені вище ризики є дійсними та триваючими, а також відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, обставин, котрі давали б підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, обвинуваченим та його захисником не надано суду належних і достатніх доказів про зменшення чи відсутність ризиків, які були підставою для обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу та які можуть бути підставою для зміни стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, а саме до 31.08.2024 року.

Розмір застави, визначений ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.05.2024 року в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) грн. 00 коп., і обов`язки у разі її внесення, покладені на ОСОБА_4 , слід залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 331, 369-372, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000357 від 20.08.2023 року про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 13 годин 00 хвилин - 31 серпня 2024 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

Розмір застави, визначений ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.05.2024 року в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) грн. 00 коп., і обов`язки у разі її внесення, покладені на ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

На дану ухвалу суду, у відповідності до п.2 ч.1 ст.395, п.11 ч.2 ст.395 КПК України, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1