СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6161/24 пр. № 1-кп/759/1072/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, одружений, працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений, він же цивільний відповідач - ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники: потерпіла, вона ж цивільний позивач - ОСОБА_7 , її представник - ОСОБА_8 , представник цивільного відповідача страхової компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 62) - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2023 року, близько 12 год. 50 хв., ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «КІА Ріо» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Києві по проїзній частині пр-ту Ак. Корольова зі сторони вул. О. Махова у напрямку вул. Симиренка в лівій (третій) смузі при наявності трьох смуг для руху в попутному та трьох смуг для руху в зустрічному напрямках руху. Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.2, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_3 . У цей час по вказаному нерегульованому пішохідному переході, справа наліво по ходу руху автомобіля «КІА Ріо» д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась пішохід ОСОБА_7 .

Продовжуючи рух ОСОБА_3 , в порушення п.п. 1.5, 2.3б, 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правил), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_7 , не врахував дорожню обстановку, позначену інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.2, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_7 , внаслідок чого поблизу будинку АДРЕСА_3 скоїв наїзд на останню.

Вказаними діями ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої травми правої гомілки: перелому середньої третини правої великогомілкової кістки; косого перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки (зі зміщенням уламків); б) закритої травми лівого плеча: осколкового перелому лівої плечової кістки по лінії хірургічної шийки (зі зміщенням уламків); в) закритої травми грудей та живота: численних синців (без опису морфології) у ділянці тулуба; переломів 3-4-го ребер зліва; перелому бокової маси крижі зліва; перелому лонних кісток; розриву лонного зчленування; заочеревинної гематоми в малому тазу та нижніх відділах лівого фланку; розриву передньої стінки сечового міхура; г) численних синців голови, кінцівок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 26 листопада 2023 року, близько 12 год. 50 хв. він, керуючи технічно справним автомобілем «КІА Ріо» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись м. Києві по проїзній частині пр-ту Ак. Корольова зі сторони вул. О. Махова у напрямку вул. Симиренка, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не зменшив швидкість та не зупинився, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася вказаним переходом, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження.

Як уточнив обвинувачений, він цілком усвідомлює, що вказаними діями порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б), 18.1 Правил, а саме проявив неуважність, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_7, не врахував дорожню обстановку, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу й в цьому щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу, в тому числі й представник страхової компанії з огляду на зміст поданого ним до суду відзиву на цивільний позов потерпілої, не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 , 26 листопада 2023 року, керуючи транспортним засобом - автомобілем «КІА Ріо» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 (б), 18.1 Правил дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім того, потерпіла ОСОБА_7 через свого представника подала цивільний позов, з урахуванням уточнень, до обвинуваченого ОСОБА_3 та страховика - ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 62). про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 350 000 грн.

Натомість, у судовому засіданні потерпіла відмовилася від заявленого позову у повному обсязі через добровільне відшкодування їй завданої правопорушенням моральної шкоди.

Сторони не заперечували проти прийняття судом відмови потерпілої від позову, яка наполягала на такій відмові і після роз?яснення їй судом правових наслідків такого рішення, а тому належить прийняти відмову потерпілої ОСОБА_7 від цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_3 та страховика - ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 62). про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а провадження за цим позовом закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про його особу, який характеризується виключно позитивно, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягався, одружений, працевлаштований. Окремо суд враховує поведінку обвинуваченого відразу після вчиненого і під час судового розгляду, яка наповнена жалем з приводу вчиненого (допоміг потерпілій, викликав швидку медичну допомогу тощо), а заподіяна потерпілій шкода відшкодована у добровільному порядку і в повному обсязі. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої потерпілій шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан здоров`я обвинуваченого, а також консолідовану думку всіх учасників судового розгляду щодо можливості його виправлення в умовах без реального відбуття покарання, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, застосовує до нього ст. 75 КК України і звільняє від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є гуманним, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нового кримінального правопорушення.

Також захисник обвинуваченого заявив клопотання про скасування арешту на автомобіль обвинуваченого, який був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду 05 грудня 2023 року. Заслухавши думку сторін, які не заперечували проти скасування вказаного арешту на речовий доказ, суд вважає за необхідне задовольнити вказане клопотання через усунення потреби у такому заході забезпечення вирішенням справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, ч. 3 ст. 349, 100, 368, 373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти сектор КМВ з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи; періодично з`являтися для реєстрації до сектору КМВ з питань пробації.

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_7 від заявленого в її інтересах цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_3 та страховика - ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а провадження за даним цивільним позовом закрити.

Накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду 05 грудня 2023 року арешт на автомобіль обвинуваченого ОСОБА_3 марки «КІА Ріо» д.н.з. НОМЕР_1 - скасувати негайно.

Речові докази: автомобіль «КІА Ріо» д.н.з. НОМЕР_1 - негайно повернути власнику, інші - зберігати при матеріалах провадження.

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових втрат за проведення експертизи - 16 614 (шістнадцять тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 92 коп. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_1