УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження №0000520 від 08.07.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Денихівка, Київської області, українця, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000520 від 08.07.2024, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 358 КК України, яке відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка підозрюваного від 09.07.2024 року (а.с.84).

Підозрюваний ОСОБА_5 доставлений до зали суду під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше кінця червня 2024 року, у громадянина України ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, виник злочинний умисел на вчинення підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Після цього, громадянин України ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, 30.06.2024 о 17:19 використовуючи свій особистий мобільний телефон «Infinix», написав у месенджері «Telegram» невстановленій досудовим розслідуванням особі під нікнеймом « ОСОБА_8 » повідомлення «Привет, Шо по зароботку, 10 к, За подпал щитков». Після цього невстановлена особа під нікнеймом « ОСОБА_8 » повідомила останньому, що потрібно демонтувати будь-яку релейну шафу системи сигналізації, централізації і блокування Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця на його вибір на території України, шляхом її підпалу та зафіксувати вказану дію на відеозапис за винагороду у сумі 9000 грн. та надала детальні інструкції вчинення підпалу.

При цьому ОСОБА_5 було достовірно відомо про наслідки вчинення таких підпалів, а саме неможливість використання залізничної колії Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на окремих ділянках, що ослаблює державу та те, що вказані дії спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Так, 07.07.2024 ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою особою під нікнеймом « ОСОБА_8 », на виконання вказівки останнього, з метою ослаблення держави - вчинення дій, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» - релейної шафи, завчасно підготував заздалегідь придбаний розчин для розпалювання багаття та напилок.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження релейної шафи шляхом підпалу, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 07.07.2024 перебуваючи на території Святошинського району м. Києва, ОСОБА_5 розпочав підшукувати релейну шафу сигнальної установки яку він міг би безперешкодно підпалити.

07.07.2024 приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , за попередньою змовою із невстановленою особою під нікнеймом « ОСОБА_8 », знаходячись поблизу залізничної стації «Борщагівська» та вулиці В. Ерошенка 2а у м. Києві побачив релейну шафу сигнальної установки №2, яку обравши предметом свого злочинного посягання вирішив підпалити, після чого умисно, з корисливих мотивів, за допомогою напилка, здійснив відкриття дверей релейної шафи СЦБ, облив її розчином для розпалювання багаття та здійснив її підпал.

Так, для підтвердження здійснення підпалу, на виконання вказівки невстановленої особи під нікнеймом « ОСОБА_8 » здійснив відеофіксацію вчиненого підпалу на власний мобільний телефон марки «Infinix» та відправив останньому.

У подальшому, 07.07.2024 о 15:02 та 15:04 на особистий рахунок ОСОБА_5 в банківській установі АТ «ПУМБ» перераховано грошові кошти двома транзакціями, у сумі 8 994 грн. як оплату за вчинення підпалу релейної шафи.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою особою під нікнеймом « ОСОБА_8 » у період воєнного стану, з метою ослаблення держави вчинив дії спрямовані на організацію підпалу релейної шафи Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що розташована залізничної стації «Борщагівська» та вулиці В. Ерошенка 2а у м. Києві, чим вчинив зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення.

08.07.2024 об 23 год. 56 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі ч. 2 ст. 208 КПК України.

09.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на що слідчий звернувся з даним клопотанням.

Окрім цього, слідчим, з огляду на те, що підозрюваний є військовослужбовцем ЗСУ, зауважено про без альтернативність запобіжного заходу з посиланням на положення ч. 6 ст. 176 КПК України.

В судовому засіданні з розгляду даного клопотання, прокурор клопотання підтримав повному обсязі з підстав та мотивів зазначених в ньому, додаткових матеріалів слідчому судді не надав.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема вказав на неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення органом досудового розслідування. Додаткових матеріалів, в тому числі матеріалів, що характеризують особу підозрюваного, слідчому судді не надав.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні щиро розкаявся в скоєному, вказавши про необізнаність характеру власних дій.

Вислухавши доводи та пояснення учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є законним та обґрунтованих та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею оцінено долучені до матеріалів клопотання докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність у своєму взаємозв`язку з точки зору достатності для прийняття рішення.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000520 від 08.07.2024 року, в рамках досудового розслідування якого, ОСОБА_5 08.07.2024 року затримано на підставі ч. 2 ст. 208 КПК України та 09.07.2024 року повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України (витяг з ЄРДР а.с. 7, протокол затримання підозрюваного від 09.07.2024 року а.с. 59, повідомлення про підозру від 09.07.2024 року а.с. 74-76).

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, а саме у вчиненні з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, яке за класифікацією кримінальних правопорушень відносить до категорії особливо тяжких злочинів.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.113 КК України.

Зокрема, обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.113 КК України підтверджується долученими до матеріалами клопотання доказами, які учасниками не оспорювалися, а саме: протоколом огляду місця події від 07.07.2024 року з додатками (а.с.4), протоколом обшуку від 08.07.2024 року (а.с.42-47), протоколом огляду від 09.07.2024 року, поясненнями ОСОБА_10 (а.с.17), поясненнями ОСОБА_12 (а.с.18), протоколом огляду від 09.07.2024 року (а.с. 48-55) та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.

При цьому, що стосується твердження захисника про неправильну кваліфікацію органом досудового розслідування дій підозрюваного за ч. 2 ст. 113 КК України, слідчий суддя виходить з того, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідством зібрано достатньо доказів, які б свідчили, а також те, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України. Окрім того, слідчий суддя не наділений правом на дослідження наявності в діях підозрюваного складу злочину, який йому інкриміновано, та позбавлений права на перекваліфікацію дій підозрюваного, що відносить на стадії досудового розслідування до повноважень слідчого та прокурора згідно з положеннями ст. 279 КПК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, може переховуватися від слідства та суду.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На думку слідчого судді, з метою подальшого безперешкодного розслідування із встановлення усіх обставин у цьому провадженні, необхідно обмежити підозрюваного ОСОБА_5 у можливості спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Перевіряючи наявність ризику знищення, сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, яка мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що на даний час не проведений весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій та не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, ОСОБА_11 може самостійно (опосередковано через інших осіб) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення в цілому, з огляду на що слідчий суддя вважає цей ризик доведеним та наявним.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, не одружений, немає на утриманні неповнолітніх дітей, зі слів являється військовослужбовцем ЗСУ, обставини вчинених ним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, в тому числі оскільки дане правопорушення вчинено в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, враховуючи категорію кримінального правопорушення, який відноситься до злочинів проти основ національної безпеки України, враховуючи кваліфікуючі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення кримінального правопорушення в умовах військового стану, за попередньою змовою групою осіб, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 08 липня 2024 року 23 год. 56 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 23 год. 56 хв. 05 вересня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1