Справа № 297/1778/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

12 квітня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000141 від 12.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000141 від 12.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2024 року біля 18:44 години в с. Косонь, Берегівського району, Закарпатської області громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи намір виїхати з України в ПП «Косино», пред`явив як підставу для виїзду співробітникам прикордонної служби свій закордонний паспорт, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, довідку ВЛК, витяг із книги протоколів призовної комісії та довідку для виїзду закордон невійськовозобов`язаного, які ймовірно є підробленими.

Так, виїздом СОГ на місце події старшим дізнавачем СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 був проведений огляд місця події 11.04.2024 року у період часу з 19:10 години по 19:35 годину у службовому приміщенні кабінету ДПСУ КПП «Косино», що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено до паперового спеціального пакету НПУ наступне:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії № НОМЕР_1 від 09.12.2021 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- довідку військово-лікарської комісії № 100157 від 05.03.2024 року, видану військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- витяг із книги протоколів призовної комісії № 47 від 07.03.2024 року, виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- довідку для виїзду закордон невійськовозобов`язаного № 0098 від 07.03.2024 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_2 від 14.06.2018 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані документи належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 .

Вилучені документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000141 від 12.04.2024 року.

Метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна, так як в подальшому по вилучених документах необхідно призначити відповідні експертизи.

Старший дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений належним чином. При цьому, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, якими дізнавач та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000141 від 12.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучення вказаних речей в ході проведення 11.04.2024 року огляду відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі мають важливе значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим можуть бути використані як докази протиправних дій.

Відповідно до постанови старшого дізнавача СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 12.04.2024 року зазначені документи визнані речовими доказами.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що є необхідність у накладенні арешту на речі, які тимчасово вилучено та визнано речовими доказами, клопотання про накладення арешту є частково обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення. Зокрема, у накладенні арешту на паспорт громадянина України для виїзду за кордон, слід відмовити.

Позаяк, органом досудового розслідування матеріалами клопотання не обґрунтовано та не доведено належними доказами необхідності у накладенні арешту на вищевказаний паспорт.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 309, 370, 371, 372, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000141 від 12.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було поміщено до спеціального пакету НПУ 11.04.2024 року у період часу у період часу з 19:10 години по 19:35 годину у службовому приміщенні кабінеті ДПСУ КПП «Косино», що за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Косонь, вул. Барабаш, 72, а саме:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії № НОМЕР_1 від 09.12.2021 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- довідку військово-лікарської комісії № 100157 від 05.03.2024 року, видану військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- витяг із книги протоколів призовної комісії № 47 від 07.03.2024 року, виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- довідку для виїзду закордон невійськовозобов`язаного № 0098 від 07.03.2024 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_7