ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/212/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю - апелянта - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність начальника слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2024 та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що викладена в заяві інформація щодо вчинення кримінального правопорушення, не підтверджена жодними конкретними доводами та відомостями, а матеріали скарги не містять відповідного об`єктивного підтвердження події вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року та постановити нову ухвалу якою, задовольнити її скаргу.

Свої вимоги мотивує тим, що дана ухвала є незаконною, необгрунтованою, невмотивованою, що є грубим порушенням вимог діючого законодавства.

Звертає увагу суду на те, що 06 травня 2024 року за її підписом на ім`я начальника СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області було скеровано рекомендованим листом повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України посадовими особами Головного управління ПФУ в Тернопільській області.

Однак, на неодноразові запити щодо внесення зазначеного повідомлення в ЄРДР згідно вимог діючого законодавства і надання їй копії витягу із ЄРДР вона 04 червня 2024 року отримала простою поштовою кореспонденцією відповідь за підписом начальника СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , в якому повідомлялося, що її звернення з приводу зловживання службовим становищем посадових осіб Головного управління ПФУ в Тернопільській області, зареєстровано інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за ЄО № 15541 від 14.05.2024 року.

Також вказує, що 05.06.2024 року звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із скаргою на незаконні дії начальника СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. Однак, 17.06.2024 року суддя Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1 у задоволенні її скарги відмовив. Повний текст ухвали отримала 24.06.2024 року в канцелярії Тернопільського міськрайонного суду.

Скаржник зазначає, що до повідомлення нею було надано докази про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України.

Також вказує, що у повідомленні заступника начальника Головного управління ПФУ в Тернопільській області зазначено, що нею до пенсійного фонду подано завідомо неправдиві документи, а тому вона зобов`язана повернути виплачені грошові кошти.

Однак, жодних незаконних, завідомо неправдивих документів в електронному вигляді вона не подавала, оскільки у неї відсутній електронний ключ для передачі таких документів.

Також вказує, що керівництво Головного управління ПФУ в Тернопільській області надіслало їй документи, що вона ніби-то навчалась в училищі, а також більше 10-ти років перебувала за кордоном. Однак в цей період вона навчалась в Борщівській загальноосвітній школі Тернопільської області, а за кордоном ніколи не перебувала.

Скаржник стверджує, що нею безпосередньо працівнику Головного управління ПФУ в Тернопільській області були надані копії необхідних документів.

Вважає, що для вияснення обставин справи необхідно допитати ряд працівників управління, та призначити і провести ряд судових експертиз, а тому поза межами розслідування кримінального правопорушення виконати ці дії неможливо.

Також вказує, що слідчий суддя необгрунтував та не вмотивував своє рішення чому відмовляє у задоволенні скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення скаржника, яка підтримала вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч.1, 2 ст.1 КПК).

Відповідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а згідно ч.1 ст.24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а безпосередньо порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК), а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК).

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення (ст.370 КПК).

Суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (ст.404 КПК), а згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно вимог ч.1 ст.214 КПК, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, а згідно ч.4 цієї статті слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. При цьому необхідно зауважити, що дійсно зміст зазначеної норми закону не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, й тих, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК.

Відповідно п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом офісу Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК (ч.1 ст.2 КК), а згідно ч.1 ст.11 КК кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, дізнавач, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких уповноважена особа дійшла висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз положень КПК дає підстави для висновку, що до ЄРДР вносяться не будь-які заяви чи повідомлення фізичних чи юридичних осіб, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про конкретне кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення (ч.5 ст.214 КПК).

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення, а тому всупереч тверджень апеляційної скарги внесенню до ЄРДР підлягають лише відомості на підставі заяв чи повідомлень, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не будь-яких повідомлень про факти чи події, в яких відсутня інформація, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність начальника слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, яку остання мотивувала тим, що невнесенні відомості до ЄРДР на підставі повідомлення від 06.05.2024 року про вчинення, на її думку посадовими особами Головного управління ПФУ в Тернопільській області кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України та розпочати досудове розслідування.

04.06.2024 року, шляхом простої поштової кореспонденції, ОСОБА_6 отримала відповідь за підписом начальника СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , в якому повідомлялося, що її звернення з приводу зловживання службовим становищем, зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП поліції ГУНП в Тернопільській області за ЄО №15541 від 14.05.2024 року (а.к.п. 5).

В ході судового розгляду встановлено, що наведена вище заява ОСОБА_6 не містить конкретних відомостей, які могли би об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення посадовими особами Головного управління ПФУ в Тернопільській області кримінального правопорушення, слідчим суддею перевірені усі доводи її скарги, надано належну оцінку матеріалам провадження та прийнято правильне рішення про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність начальника слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Апеляційна скарга не містить обгрунтування того, в чому саме полягає неправильність чи незаконність висновків слідчого судді, а її доводи тотожні твердженням, які були викладені у скарзі ОСОБА_6 на бездіяльність поліції, яким слідчий суддя дав належну оцінку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржене рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим та належним чином умотивованим, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст.405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді