Справа № 278/1872/24
Провадження №1-кп/278/422/24
В И Р О К

іменем України

02 травня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 02.02.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишенька, Хмільницького району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ТОВ «Чиста вода», на утриманні маючого одну малолітню дитину, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа

02.02.2024 близько 18 год. 55 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить йому, рухався у крайній лівій смузі проїзної частини автомобільної дороги сполученням «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський» в межах с. Сінгури, Житомирського району, Житомирської області в напрямку м. Бердичів.

Рухаючись у вказаний день та час, зазначеним транспортним засобом по прямій горизонтальній ділянці дороги, в задовільних умовах дорожнього руху, у населеному пункті в районі 190 км автодороги, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пунктів 1.5, 1.7, 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001, не був особливо уважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як пішоходи, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку та при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, якого він об`єктивно був спроможний виявити з місця водія, маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішохода на смузі свого руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження, а саме: перелом кісток черепа, лобкового симфізу, розрив грудного відділу хребта, множинні переломи ребер, перелом правої плечової кістки, кісток обох гомілок, крововиливи у зв`язковий апарат внутрішніх органів, у м`які тканини голови та тіла, множинні рани, садна та синці тіла, тупу поєднану травму тіла у вигляді: синців: правого плеча та стегна, лівої стопи, саден: лівої тім`яної та скроневої ділянки, лоба, вилиці та щоки ліворуч, спинки носа, підборіддя, лівої та правої підлопаткових ділянок, лівого ліктя, правого плеча та коліна, в проекції лівого гребеня тазової кістки, обох гомілок та лівої стопи, ран: в лівій тім`яно-скроневій ділянці, лівій завушній, правого плеча, обох гомілок, четвертого пальця лівої кисті, переломів: кільцевидний перелом кісток черепа, повний розрив грудного відділу хребта між 9-им та 10-им грудними хребцями з ушкодженням кісткової тканини їх контактуючих поверхонь, перелом остистого відростку 9-го грудного хребця, перелом правої плечової кістки, множинні переломи велико та малогомілкових кісток обох гомілок, множинні переломи ребер - ліворуч: 2-го по середньо-ключичній лінії, 3,4,5,6-го по передньо-пахвинній лінії, 4-го по середньо-пахвинній лінії, переломо-вивих 5,6-го ребра по пригруднинній лінії(не повний відрив) та 7-го (повний відрив), переломо-вивих 11-го ребра(відрив) по прихребтовій лінії, перелом 12-го по лопатковій і прихребтовій лініях, праворуч: 2,3-го по середньо-ключичній лінії, 4-11-го по лопатковій лінії, розривів: розрив м`язів в 4-му міжреберному проміжку від пригруднинної до лопаткової лінії, розрив спинного мозку на рівні грудного відділу та розривом міжреберних м`язів до задньо-пахвинної лінії на рівні між 9-им та 10-им грудними хребцями, розрив лобкового симфізу, та множинні розриви печінки, реберної плеври, нирок, селезінки, крововиливи: в міжборозневий простір головного мозку, в м`які тканини голови, спини та нижніх кінцівок, в корені легень, в зв`язковий апарат печінки, селезінки, нирок, стінку шлунка, брижу тонкого та товстого кишківника, клітковину усіх середостінь.

Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 , яка настала на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5, 1.7, 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди та її наслідками.

Своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть ОСОБА_7 , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

2.Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

27 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000349 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником підозрюваного ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

З даної угоди вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, як умисні дії, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть ОСОБА_7 ..

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме:

- за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами;

Та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Також отримана згода обвинуваченого на призначення даного покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, які роз`яснені сторонам.

3.Позиції учасників судового провадження щодо угоди

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження згаданої угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню, у зв`язку з наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та просив суд затвердити вказану угоду, призначивши узгоджений в ній вид покарання та при цьому обвинувачений зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник в судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримав, просить її затвердити.

Прокурор у судовому засіданні заявив, що укладення угоди про визнання винуватості відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому вважає за можливе її затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання.

4.Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження укладеної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 за якою обвинуваченому належить призначити покарання, що було узгоджене сторонами угоди.

5.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням експертиз у сумі 11737 грн. 84 коп.

Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню.

Цивільний позов у даному кримінально провадженні не заявлявся.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 174, 373, 394, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000349 угоду про визнання винуватості, укладену 27 березня 2024 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 11737 грн. (одинадцять тисяч сімсот тридцять сім) гривень 84 копійки витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/2030/24 від 09.02.2024, на речові докази, а саме: автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 та повернути його власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8