Справа № 639/1238/23
Провадження № 1-кп/639/135/24
У Х В А Л А

іменем України

27 травня 2024 року м. Харків

Судова колегія Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 23.01.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000066 від 23.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 звернулася з клопотанням про призначення у кримінальному провадженні комісійної судово-медичної та судово-трасологічної експертизи за відеозаписом стосовно механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_10 , при цьому поставила ряд питань. У клопотанні зазначено, що на відеозаписі з боді-камер працівників патрульної поліції, а також на відеозаписах допиту потерпілої під час досудового розслідування та судового розгляду неповнолітня потерпіла надавала різні пояснення, що дає підстави для сумніву у можливості заподіяння наявних у потерпілої тілесних ушкоджень ножем-сокирою.

Також захисник просила призначити у кримінальному провадженні судову психологічну експертизу обвинуваченого ОСОБА_9 із застосуванням комп`ютерного поліграфу для встановлення дійсного умислу у обвинуваченого на заподіяння смерті потерпілим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання свого захисника. Прокурор, потерпіла ОСОБА_7 та законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи їх такими, що спрямовані на затягування судового розгляду.

Також в судовому засіданні прокурор звернулася з клопотанням про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала та заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, посилаючись на факт відсутності або недоведеності ризиків, що були зазначені прокурором у клопотанні, а також невірну кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_11 та потерпіла ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали судової справи, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З наявних у матеріалах судової справи даних про особу ОСОБА_9 встановлено, що він одружений, офіційно не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_12 2009 р.н. та ОСОБА_13 2011 р.н., раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Колегією суддів враховується, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі зміни чи скасування запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_9 , усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може виїхати за межі території України та переховуватися від суду. Не виключається також можливість залишення останнім території України поза межами контрольно-пропускних пунктів.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - обвинувачений ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, в тому числі осіб, адреса проживання яких йому відома.

Судом враховується реальне існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Разом із тим, наявність ризику знищення, переховування або спотворення речей, які мають значення для кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України) на даний час перед судом належним чином не доведена.

З цих підстав судова колегія раніше неодноразово зазначала в ухвалах щодо дії запобіжного заходу про відсутність або недоведеність зазначеного ризику, проте сторона обвинувачення вкотре вказує про такий ризик у відповідних клопотаннях про продовження дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 .

Разом із цим, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 , у разі визнання його винуватим, з огляду на незаконний вплив на свідків, можливість переховування від органу досудового розслідування або суду, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.1, п.2 ч.2 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким умисним злочином проти життя та здоров`я особи, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не має тяжких хвороб та інвалідності; 4) даних про особу підозрюваного, зазначених вище, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, на даний час, на думку суду, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам впливу на свідків, а також переховування від суду.

Таким чином, стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки він обвинувачується у вчиненні насильницького кримінального правопорушення.

Зазначені судом ризики станом на час розгляду клопотань не зменшились та не зникли, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , внаслідок чого клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Не підлягає задоволенню і клопотання захисту про призначення у кримінальному провадженні судово-психологічної експертизи із застосуванням поліграфу.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.242 КПК України експертизи можуть проводитись за зверненням будь-якої сторони кримінального провадження, а також за дорученням слідчого, суду, для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення завдань кримінального судочинства та коли для такого з`ясування необхідні спеціальні знання.

Пунктом 6.8 розділу VI Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень , затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145, з метою отримання орієнтувальної інформації можуть проводитися опитування із застосуванням спеціального технічного засобу комп`ютерного поліграфа.

Пунктом 6.8.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа є отримання орієнтувальної інформації щодо: ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій. Згідно з вимогами п. 6.8.2 Інструкції такі опитування можуть проводитись тільки за наявності письмової згоди особи, яка проходитиме опитування.

За визначенням поліграф (детектор брехні) є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів; аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, як стверджується, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Поліграф - це багатоканальний осцилограф, який проводить одночасний запис показників кров`яного тиску, дихання, рухових реакцій, робить електрокардіограму тощо. Водночас, на основні чотири показники, які вимірюються поліграфом (артеріальний тиск, пульс, потовиділення, частота дихання) впливає велика кількість емоцій, в тому числі радість, ненависть, печаль, тривога, депресія. Зв`язок цих параметрів у сукупності із намірами безперечного обману до цього часу наукою не доведено. При цьому слід зазначити, що поліграф не читає думки, а лише реєструє фізіологічну активність та зміну її параметрів. Він виявляє не брехню, а лише збудження, яке з певною долею вірогідності може свідчити про неправду. По фізіологічним реакціям не можна точно встановити природу процесу, що їх викликав (позитивна чи негативна емоція, біль, якісь асоціації, брехня, переляк).

Таким чином, судова експертиза із застосуванням спеціального технічного засобу комп`ютерного поліграфа - це різновид психологічної експертизи, яка проводиться у вигляді дослідження експертом-поліграфологом на основі спеціальних знань з використанням комп`ютерного поліграфа психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлені в ході дослідження стимули з метою перевірки достовірності інформації, що надається досліджуваною особою.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено перевірку показань учасників справи із застосуванням спеціального технічного засобу - поліграфу та використання отриманих даних як доказу. До того ж, відповідно до ст.23 КПК України показання суд отримує безпосередньо. Висновки психофізіологічного дослідження не можуть бути взяті до уваги як доказ достовірності показань особи, у зв`язку з тим, що оцінку достовірності показань надає слідчий або суд, а не психологічна експертиза.

Аналіз чинного законодавства дає підстави констатувати, що законодавець дозволяє використовувати поліграф у вузькому професійному колі (Інструкція про порядок використання поліграфів у Національній поліції України, затверджена Наказом МВС України від 13.11.2017 року №920, Порядок проведення психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа у Державному бюро розслідувань, затверджений постановою КМУ від 11.05.2017 року №449, Положення про психологічне забезпечення в Національній гвардії України, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.12.2016 року №1285, тощо).

Крім того, суд звертає увагу на відсутність нормативно-правового акту, що врегульовує питання проведення судової експертизи (психофізіологічне дослідження з використанням поліграфу (детектору брехні) для цілей кримінального провадження, зокрема із визначенням основних принципів використання поліграфа, випадків, в яких це заборонено, кола осіб, які не можуть бути піддані такій перевірці, часових рамок, протягом яких особа може бути піддана до такої перевірки.

Результати перевірок на поліграфі мають в процесі доказування орієнтовне, а не доказове значення, а висновки мають ознаки вірогідності.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання захисника у цій частині слід відмовити.

Разом із тим, судова колегія приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_8 при призначення у справі комплексної судово-медичної та судово-трасологічної експертизи підлягає частковому задоволенню, з врахуванням певних розбіжностей у досліджених судом показаннях потерпілої стосовно механізму спричинення їй тілесних ушкоджень: безпосередньо після вчинення злочину (відео з боді-камер співробітників патрульної поліції), в ході допиту слідчим (відеозапис наявний у матеріалах справи), та в судовому засіданні (відеозапис наявний у матеріалах справи), при цьому потерпіла фактично відмовилася надавати показання в судовому засіданні.

На даний час потерпіла ОСОБА_10 перебуває поза межами України та її безпосередня участь у експертному дослідженні забезпечена бути не може.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним задля повноти судового слідства та виключення неточностей у показаннях потерпілої призначити експертне дослідження за відеозаписами за участю ОСОБА_10 .

При цьому суд вважає необхідним визначити основним виконавцем експертизи Харківське обласне бюро судово-медичних експертиз із залученням експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 242, 332, 350, 369 - 372, 376, 392 КПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 про призначення у кримінальному провадженні комплексної судово-медичної та судово-трасологічної експертизи - задовольнити частково.

Призначити у кримінальному провадженні № 0000066 від 23.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України, комплексну судово-медичну та судово-трасологічну експертизу із застосуванням відеоматеріалів, проведення якої доручити експертам Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз із залученням експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1.Яким був механізм отримання ОСОБА_10 тілесних ушкоджень?

2.З якою силою дії предмету з травмуючою поверхнею (ножа-сокири) на потерпілу ОСОБА_10 могли утворитися наявні у неї тілесні ушкодження?

3.Чи могла настати смерть потерпілої ОСОБА_10 від нанесених тілесних ушкоджень?

4.Яким було взаємне розташуваггя потерпілої ОСОБА_10 та нападника (обвинуваченого) в момент заподіяння тілесних ушкоджень та в якому положенні знаходилась потерпіла в момент нанесення їй кожного із тілесних ушкоджень?

5.Яким був механізм дії предмету, яким заподіяно тілесні ушкодження?

У розпорядження експертів надати матеріали судового провадження, в тому числі диски із відеозаписами слідчих дій та судових засідань за участю потерпілої ОСОБА_10 , у разі необхідності за клопотанням експертів надати в їх розпорядження речові докази.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 про призначення у кримінальному провадженні судово-психологічної експертизи із застосуванням поліграфу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 25 липня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити прокурору та направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для залучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена в частині застосування запобіжного заходу в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 28.05.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3