Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2273/24
Провадження №: 1-кп/332/343/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

за участю:

прокурора- ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000119 від 25.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000119 від 25.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України мотивуючи наступним.

У провадженні сектору дізнання відділення поліції № 1 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000119 від «25» березня 2019 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 25.03.2019 року, о 14: 45 годині до ВП № 1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , мобільний телефон НОМЕР_1 , про те, що 31.01.2019 року невстановлена особа, представившись менеджером «Приватбанку», шахрайським шляхом заволоділа кредитними грошовими коштами в сумі 19 478 грн., які знаходились на його кредитному рахунку № НОМЕР_2 , емітованому в АТ КБ «Приватбанк».

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , пояснив, що 23.01.2019 року він звернувся у віділення «Приватбанку», розташованого в м. Гуляйполе, для того, щоб замінити свою банківську картку, так як закінчився термін її дії. У відділенні банку йому замінили банківську картку № НОМЕР_3 на № НОМЕР_4 , та пояснили, що для того, щоб активувати дану кредитну картку, йому необхідно було десь нею розрахуватись, тому цього ж дня він розрахувався з цієї картки за придбання бензину на АЗС в м. Гуляйполе, на суму 257,50 грн.

31.01.2019 року на його мобільний телефон № НОМЕР_5 з номеру НОМЕР_6 зателефонував невідомий чоловік, який представився ОСОБА_6 , менеджером центрального офісу « Приватбанку », надиктував номер його картки, якісь коди та прохав усно підтвердити коди, але він лише підтвердив, що номер картки належить йому, більше з вказаним чоловіком він ні про що не говорив. Запідозривши шахраїв він відразу поїхав у відділення «Приватбанку», де від працівників банку йому стало відомо, щойно з його картки було знято грошові кошти в сумі 17 503 грн., після чого він, перебуваючи у приміщенні відділення банку звернувся до служби безпеки банку з даного приводу, та на його картковий рахунок було повернуто грошові кошти, за дві операції: 7 000 та 5 000 грн. Вказану банківську картку відразу заблокували та обіцяли розібратись у вказаній ситуації, так як його вини у вказаній ситуації не було. Потім він чекав дзвінка з банку, оскільки обіцяли зателефонувати протягом 7 днів. 25.03.2019 року він знову пішов до відділення «Приватбанку», де йому повідомили, що необхідно розрахуватись з відсотками за кредитом, яка на той момент склала 19 478 грн. З історії про рух коштів йому стало відомо, що того ж дня, коли він був у відділенні банку, та блокував свою картку, з його карткового рахунку шахрайським шляхом було здійснено переказ коштів у сумі 17 503 на картковий рахунок, відкритий в А - Банк. Хоча заявник особисто цього переказу не здійснював, та нікого про це не прохав. Свою банківську картку третім особам не передав.

В ході досудового розслідування було встановлено, що так як це були кредитні кошти, то щоденно нараховувався відсоток. Тому, відповідно до руху коштів на рахунку потерпілого, з його картки було переведено 17 503 грн., а коли він 25.03.2019 року звернувся до банку - сума заборгованості склала 19 478 грн.

Під час проведення досудового розслідування, в результаті проведення тимчасового доступу до речей і документів було встановлено, що кредитні грошові кошти в загальній сумі 17 503 грн., з банківської картки «Приват банк» потерпілого ОСОБА_4 , було перераховано на картковий рахунок № НОМЕР_7 , який емітовано в АТ «Акцент - Банк», та відкрито на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зняття грошових коштів у подальшому теж здійснювалось в м. Херсон.

Будучи допитаною 27.11.2019 року в якості свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_3 , пояснила що станом на січень 2019 року вона працювала в Гуляйпільському відділенні «Приватбанку» спеціалістом з обслуговування клієнтів, проте не пам`ятає детально ситуацію раніше не відомого їй ОСОБА_4 , але пам`ятає, що він приходив до відділення «Приватбанку», з яким саме питанням на теперішній час вона вказати не може, оскільки минула значна кількість часу, проте зазначає, що в ході вирішення його питання останньому було запропоновано перевипуск кредитної картки «Універсальна» на «Універсальну голд», так як він являвся клієнтом з гарною кредитною історією. Пояснила, що під час перевипущення карти ОСОБА_4 , як і всі клієнти «Приватбанку» встановив свій особистий пін - код до картки, який саме їй не відомо, так як пін код встановлюється клієнтом самостійно, без втручання співробітника.

Через деякий час до неї знову звернувся ОСОБА_4 , оскільки в нього виникли проблеми з карткою. Знову ж таки, через давність подій, вона не пам`ятає які саме проблеми, проте, зробила припущення, що або в нього не співпадав баланс картки, або виникли незрозумілі списання. В ході вирішення його питання йому було надано виписку руху грошових коштів по картці, вказана послуга коштувала 100 грн., яким чином він оплатив вказану послугу вона не пам`ятає, але стверджує, що він отримував вищевказану виписку, проте куди він її надавав - їй не відомо, але в таких ситуаціях кожному клієнту рекомендується звертатись до поліції, як і було рекомендовано ОСОБА_4 . Від працівників поліції їй стало відомо, що в ОСОБА_4 шахрайським шляхом було списано з картки «Приватбанку» грошові кошти, відразу після перевипуску карти. Хто телефонував клієнту на його мобільний номер та представлявся співробітником банку їй не відомо, звідки вони взяли персональні дані ОСОБА_4 - їй не відомо, яким чином можливо здійснити списання з рахунку їй не відомо, адже, зі слів співробітників поліції, під час телефонної розмови з невідомими ОСОБА_4 просили надати їм пароль, який надійшов в смс - повідомленні, проте він цього не зробив. Крім того додала, що звільнилась за власним бажанням із «Приватбанку» та станом на 27.05.2019 року проходила відновлення на ту ж посаду. Хто міг вчинити шахрайські дії з картою ОСОБА_4 їй не відомо.

В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Гуляйпільського районного суду було здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, а саме інформації про рух коштів на картковому рахунку ОСОБА_4 , та встановлено, що 31.01.2019 року об 11:23:08 з карткового рахунку ОСОБА_4 , відбулось списання грошових коштів в сумі 17 503 гр, в якості поповнення карткового рахунку № НОМЕР_7 ОСОБА_7 . Проте, враховуючи, що вказані кошти були кредитними, то сума, яка була знята з карткового рахунку ОСОБА_4 - 18 026 грн. 30 коп., тобто 523 грн. 30 коп - зняття грошових коштів в якості відсотків від суми переказу.

Цього ж дня, - 31.01.2019 року о 11:29:03 та об 11:31:09 годині на картковий рахунок ОСОБА_4 двома платіжними операціями було зараховано грошові кошти в сумі 5 000 та 7 000 грн відповідно, із зазначенням : «Служебная операция. Зачисление средств по договору № 4491/ 4508 пополнение карточного счета» . Тобто, спершу відбулось зняття коштів, а потім їх повернення банківською установою, проте не в повному обсязі, про що власне і зазначав на допиті потерпілий ОСОБА_4 .

Крім того, в ході тимчасового доступу було встановлено, що в зазначений потерпілим час більше не відбувалось операцій стосовно переказу чи отримання грошових коштів на його картковому рахунку.

За результатами отриманої з банківської установи інформації було встановлено, що IP адреса, з прив`язкою до карткового рахунку була зареєстрована за номером мобільного телефону НОМЕР_8 ( мобільний номер потерпілого ОСОБА_4 ), що підтверджує факт того, що керування банківською карткою не відбувалось дистанційно.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 31.01.2019 року об 11:23:08 з карткового рахунку ОСОБА_4 , відбулось списання грошових коштів в сумі 17 503 гр, в якості поповнення карткового рахунку № НОМЕР_7 ОСОБА_7 Оперативним шляхом було встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Херсон, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . У своєму користуванні останній має банківську картку НОМЕР_9 .

На підставі ухвали слідчого судді Гуляйпільського районного суду було здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до інформації про рух коштів на картковому рахунку ОСОБА_7 - № НОМЕР_7 , в ході проведення якого було встановлено, що 31.01.2019 року, о 12:36 годині на вказаний картковий рахунок дійсно надходили грошові кошти в сумі 17 503 грн з наступним описом транзакції - «Безналичное зачисление. Комантарий к платежу: ». Проте, немає жодної інформації, яка підтверджувала б факт того, що кошти на вказаний картковий рахунок були перераховані саме з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_4 , окрім того, не співпадає час проведених операцій, оскільки: відповідно до інформації про рух коштів на картковому рахунку ОСОБА_4 , встановлено, що грошові кошти були переведені з його рахунку 31.01.2019 о 11:23:08; а відповідно до інформації про рух коштів на картковому рахунку ОСОБА_7 встановлено, що схожа сума, а саме: 17 500 грн була зарахована на картковий рахунок останнього - 31.01.2019 о 12:36:32 годині.

Таким чином, жодної інформації, яка достовірно б підтверджувала переказ грошових коштів ОСОБА_4 на картковий рахунок ОСОБА_7 - в ході досудового розслідування отримано не було.

В межах досудового розслідування кримінального провадження, за місцем мешкання ОСОБА_7 , до Херсонського районного управління ГУНП в Херсонській області було скеровано постанову про проведення слідчих дій на іншій території, з метою встановлення та отримання свідчень від ОСОБА_7 . Так, було отримано відповідь про те, що встановити теперішнє місце проживання та опитати . ОСОБА_7 не надалось можливим, оскільки за місцем реєстрації та фактичного проживання, за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 не проживає з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. Встановити, де на теперішній час може перебувати ОСОБА_7 та опитати його з даного приводу не надалось можливим.

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення ( проступку), слідчими та дізнавачами неодноразово надавались доручення в порядку ст.ст. 40 та 40 - 1 КПК України, за результатами яких було проведено весь комплекс дій направлених на встановлення свідків вказаної події та встановлення особи (осіб) причетних до скоєння вказаного шахрайства, але необхідного результату досягнуто не було, особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення не встановлено, про підозру нікому не повідомлено.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Згідно із ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, щодо якого здійснюється кримінальне провадження відноситься до нетяжких злочинів.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло п`ять років, у зв`язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, прокурор просить закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 25.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Суд, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості про вищевказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 25.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

17.10.2019 року набрав чинності Закон України від 04.10.2019 № 187-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» яким частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 3-1, згідно якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк..

Відповідно до ч. 2 ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, відноситься до проступків.

Згідно із ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене Кримінальним кодексом України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, щодо якого здійснюється кримінальне провадження відноситься до нетяжких злочинів.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло більше ніж три роки, що свідчить про закінчення відповідного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена і строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 190 КК України закінчилися, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити.

Згідно з абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000119 від 25.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000119 від 25.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1