Справа № 539/2094/24
Провадження № 1-кп/539/220/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №0000398 від 27.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Засулля Лубенського району Полтавської області, українця, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не працюючого, розлученого, депутатом не являється, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

та захисника ОСОБА_5 ,

суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2023 постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі № 539/2056/23, яка набрала законної сили 26.06.2023, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Окрім цього, 11.10.2023 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД №014183, яка набрала чинності 11.10.2023, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн. 00 коп.

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, відповідно до якої судове рішення є обов`язковим до виконання, та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом, при наступних обставинах.

Так, 27.04.2024 року близько 09 год. 50 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Григорія Тютюнника в м. Лубни Полтавської області, де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за вчинення адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим відносно останнього винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НОМЕР_3 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Своїми вищевказаними діями, які виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, інші учасники судового провадження також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за їх згодою визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Покази ОСОБА_3 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.382 КК України правильною.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні ОСОБА_3 визнав повністю, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді органу з питань пробації рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень ризику небезпеки ОСОБА_3 для суспільства становлять середній рівень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому ч.1 ст.382 КК України.

Призначення покарання в такий спосіб є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , - залишити в розпорядженні ОСОБА_3 , а оптичний диск DVD-R із відеозаписами службової бодікамери працівника СРПП Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області за 27.04.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження №0000398 від 27.04.2024.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1