ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1089/24 Номер провадження 11-кп/814/1489/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника ДУ "БВК (№ 16)" ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Божковська виправна колонія (№ 16)» провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 березня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , до засудження не працював, не одруженого, освіта повна середня, громадянина України, раніше судимого, засудженого вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25.04.2022 за ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст.70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців,

задоволено подання начальника ДУ «Божковська виправна колонія (№ 16)» про умовно-дострокового звільнення.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що начальником відділення СПС та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа яка відбула більше 1/2 строку покарання, і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заступник керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно статті 81 КК України відносно ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог посилається на те, що місцевий суд не врахував, що засуджений, відбуваючи покарання в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» допускав порушення вимог режиму, за що на нього обґрунтовано накладено 5 стягнень у вигляді догани за порушення режиму утримування та за зберігання заборонених предметів.

Вказує, що зазначені порушення є однотипними, що свідчить про те, що засуджений після першого дисциплінарного стягнення відповідних висновків для себе не зробив, та продовжив допускати аналогічні порушення вимог режиму.

Зазначає, що вказана кількість стягнень, їх періодичність та повторність, свідчить про нестабільну поведінку засудженого і не може свідчити про його безумовну зразкову поведінку та те, що останній довів своє виправлення.

Крім того вказує, що засудженому ОСОБА_7 комісією державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» неодноразово відмовлялось узастосуванні пільг, а саме:

-16.12.2022 відмовлено у застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України, протокол № 23;

-16.12.2022 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, протокол№23;

-01.06.2023 відмовлено у застосуванні ст.ст. 107,81 КК України, протокол № 10.

Також зазначає, що відповідно до матеріалів особової справи, засуджений офіційно працевлаштувався в установі лише після 18 місяців від початку відбування строку покарання.

Вважає, що надані суду матеріали на засудженого ОСОБА_7 не доводять його сумлінну поведінку, а тим більше його виправлення.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Засуджений заперечив проти доводів скарги, просив ухвалу суду залишити без змін. Представник виправної колонії вказав на можливість застосування умовно-дострокового звільнення щодо ОСОБА_7 , оскільки останній довів своє виправлення.

Мотиви суду.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції дослідив дані про особу засудженого в їх сукупності, проте не надав їм належної оцінки.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо недоведеності засудженим ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Так, при вирішенні питання можливості умовно-дострокового звільнення, суд має враховувати дані про особу засудженого протягом всього строку відбування покарання в цілому, що сприятиме найбільш повному та об`єктивному сприйняттю змін в поведінці засудженого, та дозволить встановити чи дійсно засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення чи тільки став на шлях виправлення.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_7 від 14.03.2024, останній з 29.07.2021 перебував під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», де характеризувався негативно. Мав 5 стягнень, які погашені в установленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 11.11.2022 відбуває покарання в ДУ «Божковська установа виконання покарань (№16)».

В установі працевлаштований робітником їдальні установи. До праці відноситься відповідально, змінні завдання виконує. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, дотримується вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня установи. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та правил внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці має 4 заохочення. Стягнення не накладалися.

Приймає активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених: «Подолання алкогольної залежності», «Правова освіта», «Підготовка до звільнення» - заплановані заходи відвідує.

Залучений до проходження модулів «Як подолати залежність», «Що таке програма реабілітації залежностей», «Що таке замісна підтримувальна терапія», та повний курс модуля «Збереження та зміцнення здоров`я».

Бере участь у роботі фізкультурно-спортивної секції самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну ініціативу в її роботі.

На заходи виховного та профілактичного характеру реагує вірно та робить для себе належні висновки.

Згідно з відомостями про наявність заохочень та стягнень у засудженого, ОСОБА_7 має 5 стягнень (09.11.2021, 23.11.2021, 23.11.2021, 21.12.2021, 03.05.2022) та 4 заохочення (31.03.2023, 31.07.2023, 28.10.2023, 31.01.2024).

Отже, поведінка засудженого протягом всього періоду відбування покарання не була сумлінною, а з огляну на загальний строк відбутого ОСОБА_7 покарання, неможливо переконливо стверджувати, що останній досяг необхідного ступеню виправлення для можливості його умовно-дострокового звільнення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що засуджений сумлінно ставиться до праці та виконує умови відбування покарання нетривалий час, який безпосередньо передував зверненню установи виконання покарань з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, що не може свідчити про його виправлення.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, а тому апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню, а ухвала районного суду скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4