В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2024 р. Справа № 596/1124/24

Провадження № 1-кп/596/164/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000122 від 29 травня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Фасова, Володарсько-Волинського району, Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, раніше судимої:18 квітня 2024 року вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 28 травня 2024 року, приблизно о 18 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки із потерпілої ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, бажаючи та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, нанесла один удар бритвою для гоління в область лівого передпліччя ОСОБА_4 ..

Внаслідок своїх умисних обвинувачена ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді рани на лівому передпліччі, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких з короткочасним розладом здоров`я, оскільки, при звичайному перебігу травматичного процесу, таке ушкодження потребує для свого загоєння термін, тривалістю понад 6 діб, але не більш як три тижні.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України, тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000122 від 29 травня 2024 року стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду із клопотанням прокурора ОСОБА_5 про розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не оспорювала встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з судовим розглядом обвинувального акта за її відсутності та відсутності її захисника - адвоката ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 381,382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачена ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , надала письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлено в повному обсязі та не оспорює їх. Окрім цього, у вказаній заяві зазначила, що її згода на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі та участі її захисника є добровільною, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, приймаючи до уваги заяву останньої, заяву потерпілої ОСОБА_4 , відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, суд доходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381,382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження судом здійснюється за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження № 0000122 від 29 травня 2024 року, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та правильно кваліфіковано дії обвинуваченої за ч.2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшую покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставини, яка обтяжує покарання останньої, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона за місцем проживання характеризується посередньо.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання в виді штрафу у межах, встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене протиправне діяння, а й для її виправлення.

Речовий доказ по кримінальному провадженні (постанова дізнавача СД Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 29 травня 2024 року): класичну бритву для гоління, упаковану в сейф пакет PSP1040880, яку передано на зберігання в камеру схову речових доказів Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_1 .

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373-376, 381,382, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити її покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у дохід Держави.

Речовий доказ по кримінальному провадженні: класичну бритву для гоління, яку передано на зберігання в камеру схову речових доказів Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_1 .

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1