Справа № 991/4420/24
Провадження 1-кс/991/4456/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисників - адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000853 від 27.09.2019,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, від 02.05.2023, складене та вручене у кримінальному провадженні № 0000853 від 27.09.2019 (далі - Повідомлення про підозру), в якій просить скасувати Повідомлення про підозру (далі - Скарга).

Скарга мотивована тим, що 02.05.2023 у кримінальному провадженні № 0000853 від 27.09.2019 (далі - Кримінальне провадження) складено повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, та, на думку сторони захисту, Повідомлення про підозру підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на наступне: (1) відсутність доказів на підтвердження події кримінального правопорушення (не встановлено фактів зловживання ОСОБА_5 своїми повноваженнями, не доведено обставини, на які сторона обвинувачення посилається як на спосіб вчинення злочину, відсутні докази змови ОСОБА_5 з будь-якими іншими особами, вказаними у Повідомленні про підозру, не встановлено хто заволодів грошовими коштами та у який саме спосіб вони перейшли до підозрюваного, з якого моменту він міг ними розпорядитися і чи міг взагалі), (2) відсутність суб`єктивної сторони злочину; (3) відсутність доказів на підтвердження заподіяння збитків територіальній громаді, висновки експертів за результатом проведення оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз на замовлення сторони обвинувачення спростовуються висновками експертів за результатом проведення аналогічних експертиз на замовлення сторони захисту, згідно яких ринкова вартість земельних ділянок та будівлі є вищою за ту суму, витрачену сільською радою для придбання відповідних об`єктів нерухомості, при цьому на задоволення потреб територіальної громади сільською радою на чолі із ОСОБА_5 після придбання нерухомого майна було вжито конкретні заходи, спрямовані на початок використання відповідного приміщення для функціонування початкової школи.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 доводи Скарги підтримали, просили задовольнити Скаргу в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисників. Зазначив, що з тих осіб, вказаних у Повідомлення про підозру, ні з ким не знайомий, не доведено існування у нього якоїсь матеріальної вигоди від придбання об`єктів нерухомості, під час перебування на посаді сільського голови не виходив за межі своїх повноважень. Вказав, що на замовлення сільської ради, а також за ініціативою сторони захисту всього проведено дві експертно-грошові оцінки будівлі та земельних ділянок, згідно яких ринкова вартість цих об`єктів є вищою за ту суму, яка витрачена сільською радою для придбання відповідних об`єктів нерухомості, що спростовує результати проведеної за ініціативою сторони обвинувачення відповідної оцінки та виключає факт заподіяння шкоди територіальній громаді.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення Скарги з огляду на те, що підозра є обґрунтованою, зокрема, обґрунтованість підозри перевірялася Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду під час перегляду ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , а доводи Скарги фактично зводяться до оцінки доказів у справі, що є вже суттю судового розгляду Кримінального провадження. Зазначив, що за результатами досудового розслідування Кримінального провадження вже ухвалено вирок за ст. 358 КК України щодо підробки звіту про оцінку, що використовувалася ОСОБА_5 згідно повідомленої підозри для завищення вартості придбаної територіальною громадою будівлі.

Дослідивши Скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши позицію сторін Кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

З огляду на те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру 02.05.2023, а Скарга надійшла до суду 23.05.2024, зважаючи, що станом на день звернення до суду зі Скаргою та на момент її розгляду Кримінальне провадження не закрито, обвинувальний акт до суду не направлено, то стороною захисту дотримано вимог п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо можливості оскарження Повідомлення про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У Скарзі сторона захисту ставить питання про необхідність скасування Повідомлення про підозру з підстав необгрунтованості Повідомлення про підозру, через відсутність достатніх доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 3 ст. 26 КПК України та з урахуванням вищенаведених підстав, з яких захисник оскаржує Повідомлення про підозру та просить про його скасування, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність здійснення судового контролю та надання оцінки Повідомленню про підозру в межах доводів Скарги.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких правил та обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру.

Разом з тим, загальні положення кримінально процесуального законодавства свідчать про те, що при вирішенні цього питання слідчим суддею має бути враховано наступне: 1) підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах (у відповідності до ч. 3 ст. 17 КПК України підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом); 2) обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру (на підставі ч. 1 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру); 3) строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру (два місяці у відповідності до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України); 4) функцію слідчого судді (згідно п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 33-1 КПК України здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини 1 статті 33-1 КПК України); 5) вимоги щодо оцінки доказів слідчим суддею ( з огляду на ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення).

Крім того, питання повідомлення особи про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України.

Так, чинні положення КПК України містять вимоги щодо змісту письмового повідомлення про підозру (ст. 277 КПК України), випадки, за яких повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, (ч. 1 ст. 276 КПК України), порядок вручення письмового повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України), перевірку щодо дотримання яких слідчий суддя має здійснити під час вирішення питання щодо наявності підстав для скасування повідомлення про підозру.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання (ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України).

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Аналіз зазначених положень КПК України дає підстави для висновку, що під час розгляду скарг на повідомлення про підозру предметом перевірки слідчого судді є (1) питання дотримання вимог щодо змісту повідомлення про підозру та процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, (2) питання дотримання стандарту "достатніх доказів" для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідну перевірку слідчий суддя здійснює виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають суті поняття «достатні докази для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення», яке застосовується у п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Разом з тим, системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ (зокрема, рішення у справах «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України») свідчить про наявність в кримінальному процесуальному законодавстві України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - стандарт "обґрунтованої підозри", переконання (доведення) "поза розумним сумнівом" та стандарти "достатніх підстав (доказів)". Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків.

Як вбачається їх конструкції пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту "достатніх підстав (доказів)". У цьому контексті слідчому судді необхідно з`ясувати яким є зміст цього стандарту саме з метою повідомлення особі про підозру.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/або можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому, чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже, застосування такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомленням її про підозру.

Так, враховуючи ступінь і характер обмежень прав і свобод підозрюваного, стосовно якого застосовується/обирається запобіжний захід, ступінь обґрунтованості підозри для прийняття такого рішення має досягати найвищого рівня, який встановлюється КПК на стадії досудового розслідування. З урахуванням характеру обмежень прав і свобод підозрюваного, стосовно якого прийнято рішення про здійснення спеціального досудового розслідування, стандарт «наявність достатніх доказів для підозри особи», який передбачений у ч. 2 ст. 297-4 КПК України, має досягати рівня нижче середнього у порівнянні з найвищим рівнем, який встановлюється КПК на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, у відповідності до положень статті 42 КПК України, з моменту повідомлення особі про підозру, вона набуває статусу підозрюваного, обсяг процесуальних прав якого значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене (хоча фактичні обставини можуть свідчити про подібну перспективу), та з моментом повідомлення особі про підозру фактично пов`язується початок реалізації принципу змагальності в кримінальному процесі. Саме у зв`язку із цим пункт 3 частини 1 статті 276 КПК закріплює обов`язок, а не право здійснити повідомлення про підозру, оскільки неповідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення при наявності достатніх доказів для цього тягне порушення таких загальних засад кримінального провадження, як забезпечення права на захист та змагальність сторін.

У разі, коли повідомлення про підозру спричиняє лише виникнення обов`язків підозрюваного, які передбачені пунктами 1 та 3 частини 7 статті 42 КПК України, та не тягне для нього інших обмежень, наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення може досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання), необхідного для виправдання відповідного втручання в права, свободи і законні інтереси людини.

З огляду на викладене, стандарт «достатніх підстав (доказів)» для мети повідомлення особі про підозру є набагато нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри», адже останній згідно до п.1 ч.3 ст. 132 КПК використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, та є нижчим, ніж стандарт «наявність достатніх доказів для підозри особи», який застосовується при вирішенні питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного. Так, останній також використовується для обґрунтування необхідності обмеження прав, свобод і законних інтересів підозрюваного з огляду на положення ст.ст. 279-1 - 279-5 КПК України, однак менш серйознішого у порівнянні з обмеженнями, яких людина зазнає внаслідок застосування відносно неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи, що стандарт «достатніх підстав (доказів)» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри» та стандарт «наявність достатніх доказів для підозри особи», який застосовується при вирішенні питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Факти, що підтверджують наявність достатніх підстав (доказів) для підозри, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт "достатніх підстав (доказів)" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.

При цьому, слідчий суддя в ході розгляду скарг на повідомлення про підозру не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, а зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру докази були достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Детективами Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ) під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) здійснюється досудове розслідування у Кримінальному провадженні.

02.05.2023 заступником Генерального прокурора - керівником САП ОСОБА_7 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, яке вручено останньому у цей же день у відповідності до положень ст. 278 КПК України.

Так, зі змісту Повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за наступних встановлених органом досудового розслідування обставин.

Починаючи із 2018 року будівля Інформаційно-обчислювального центру (надалі - будівля ІОЦ) та прилеглі земельні ділянки, які належали ПП «БЕРЕСТ» (), ніким не використовувались, перебували в занедбаному стані, а будівля на початковій стадії руйнації, без будь-якого капітального ремонту чи іншого покращення стану. В свою чергу, територіальна громада села Щасливе мала необхідність у будівництві чи придбанні приміщень для потреб місцевої сільської школи у зв`язку із збільшенням на території села мешканців шкільного віку.

На початку 2019 року, але не пізніше 25 лютого 2019 року, у ОСОБА_5 та співучасників виник умисел на заволодіння коштами місцевого бюджету територіальної громади шляхом проведення операцій купівлі зазначеного вище нерухомого майна Щасливською сільською радою за завідомо завищеними цінами. Так, не встановлені в ході досудового розслідування особи не пізніше 25 лютого 2019 року підшукали та схилили директора та експерта ТОВ «Оцінка власності» () ОСОБА_8 за грошову винагороду в сумі 13 800 грн скласти та видати завідомо підроблені офіційні документи - експертні звіти щодо ринкової вартості будівлі ІОЦ та земельних ділянок у межах загальної завищеної суми, визначеної ОСОБА_5 - 15 840 000 грн. У той же час залучено ОСОБА_9 для забезпечення комунікації із ОСОБА_8 та контролю останньої. Згідно домовленостей, необхідна вартість об`єкту мала скласти 15 840 000 гривен, а строк виконання оцінки до 18 березня 2019 року.

У подальшому, у період часу з 25 лютого по 15 березня 2019 року, ОСОБА_9 надавав ОСОБА_8 необхідні для здійснення експертної оцінки та складення експертних звітів документи та інформацію.

15 березня 2019 року між ПП «БЕРЕСТ» та ОСОБА_10 , від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_11 , укладено договори купівлі-продажу будівлі ІОЦ та земельних ділянок. Загальна сума правочинів із купівлі-продажу будівлі ІОЦ та земельних ділянок склала 1 964 200 грн. Кошти за нерухоме майно надійшли на розрахунковий рахунок ПП «БЕРЕСТ» лише 25 квітня 2019 року, тобто наступного дня після зарахування коштів за придбання будівлі ІОЦ та земельних ділянок Щасливською сільською радою.

ОСОБА_8 у період із 25 лютого по 17 год 00 хв 18 березня 2019 року, усвідомлюючи, що оцінка будівлі ІОЦ та земельних ділянок за наперед встановленою ціною 15 840 000 грн є явно завищеною, внесла до звітів завідомо недостовірні дані про ринкову вартість об`єктів нерухомості в загальній сумі 15 834 334 грн (будівля ІОЦ - 13 037 040 грн, земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0143 площею 0,0414 га - 197 892 грн, земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0011 площею 0,2804 га - 1 530 983 грн, земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0002 площею 0,4901 га - 1 068 418 грн). Складений ОСОБА_8 висновок датований 18 березня 2019 року.

У подальшому, 18 березня 2019 року ОСОБА_8 передала виготовлені нею експертні звіти не встановленим у ході досудового розслідування особам, які виготовили лист-пропозицію від 18 березня 2019 року до сільського голови ОСОБА_5 щодо продажу будівлі ІОЦ та земельних ділянок Щасливській сільській раді у комунальну власність громади за підписом ОСОБА_11 Лист-пропозицію разом із додатками, які містили копії договорів купівлі-продажу, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, звітів про експертну грошову оцінку об`єктів нерухомості передано до Щасливської сільської ради.

Після отримання листа-пропозиції з додатками ОСОБА_5 забезпечив реєстрацію листа-пропозиції з додатками в позаробочий час Щасливської сільської ради у журналі реєстрації вхідної документації Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області № 1 за 2019 рік від 18 березня 2019 року під № 222.

При цьому, ОСОБА_5 був обізнаний відповідно до отриманих документів, що 15 березня 2019 року будівлі ІОЦ та земельні ділянки придбані ОСОБА_11 за 1 964 200 грн, а вже 18 березня 2019 року пропонуються Щасливській сільській раді за 15 840 000 грн.

Після цього, ОСОБА_5 наклав письмову резолюцію та через секретаря Щасливської сільської ради ОСОБА_12 скерував зазначений лист-пропозицію разом із додатками на розгляд постійної комісії з питань дотримання законності, правопорядку та депутатської етики Щасливської сільської ради (далі - Комісія) для подальшого винесення цього листа на розгляд сесії Щасливської сільської ради.

Також ОСОБА_5 використав своє право (повноваження) як голова Щасливської сільської ради та, діючи відповідно до ст. 17 Регламенту сільської ради, подав до Комісії заздалегідь виготовлений проєкт рішення Щасливської сільської ради про придбання об`єктів нерухомості зазначених у листі-пропозиції, та забезпечив розгляд Комісією питань, зазначених у листі-пропозиції та проекту рішення сільської ради про придбання об`єктів нерухомості у стислий строк, а саме наступного дня.

Відповідно до протоколу засідання Комісії від 19 березня 2019 за участі голови Комісії - депутата ОСОБА_13 , членів Комісії - секретаря виконкому та депутата ОСОБА_14 , депутатів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , розглянуто лист-пропозицію та погоджено придбання об`єктів нерухомості в комунальну власність і затверджено (підтримано) відповідний проєкт рішення одноголосно.

За встановлених обставин ОСОБА_5 порушив обов`язкову вимогу, передбачену ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та не забезпечив рецензування наданих Звітів про оцінку майна, оскільки усвідомлював їх недостовірність, а також не здійснив жодних дій, спрямованих на здійснення перевірки об`єктів нерухомого майна, що придбавались, на предмет їхньої відповідності вимогам державних будівельних норм та санітарного регламенту, а саме чинних на той час Державних санітарних правил .

Крім того, ОСОБА_5 вчинив дії, спрямовані на приховування від громадського обговорення питання щодо придбання нерухомості. Організував публікацію проєкту порядку денного (із розгляду листа-пропозиції щодо придбання нерухомого майна в комунальну власність) чергової 36 сесії Щасливської сільської ради на офіційному сайті вказаного органу місцевого самоврядування лише 21.03.2019 о 08 год. 54 хв., при тому що засідання мало відбутись 21.03.2019 о 14 год. 00 хв. Вказані дії суперечать вимогам ст. ст. 14, 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у редакції від 01.05.2015, (в частині публікації проекту рішення не пізніше як за 20 робочих днів до початку розгляду).

ОСОБА_5 як головуючий на 36 сесії Щасливської сільської ради 21.03.2019 виніс на розгляд сесії проєкт рішення «Про розгляд листа-пропозиції щодо придбання нерухомого майна у комунальну власність» та особисто за нього голосував.

Усвідомлюючи, що рішення Щасливської сільської ради «Про розгляд листа-пропозиції щодо придбання нерухомого майна у комунальну власність» від 21 березня 2019 року за № 1696-36-VII прийнято депутатами під впливом неповної і недостовірної інформації, ОСОБА_5 підписав вказане рішення та протокол 36 сесії Щасливської сільської ради як Щасливський сільський голова.

25 березня 2019 року ОСОБА_5 та головний бухгалтер Ради ОСОБА_17 відкрили бюджетний рахунок № НОМЕР_2 спеціального фонду у Бориспільському управлінні Державної казначейської служби України Київської області для сплати податків за продаж ОСОБА_10 об`єктів нерухомості та придбання об`єктів нерухомості.

Так, на підставі платіжних доручень від 03.04.2019 05 квітня 2019 року здійснено перерахунки коштів сільського бюджету Щасливської сільської ради на рахунки Бориспільського управління Державної казначейської служби України Київської області як сплати податку з продажу/військового збору за продаж об`єкта нерухомого майна (будівля) та трьох земельних ділянок від імені та за рахунок продавця ОСОБА_10 .

Використовуючи рішення від 21 березня 2019 року за № 1696-36-VII, 16 квітня року ОСОБА_5 прибув до приватного нотаріуса ОСОБА_18 , де, діючи від імені Щасливської сільської ради, уклав із ОСОБА_10 , від імені якої діяла ОСОБА_11 за довіреністю, договори купівлі-продажу будівлі ІОЦ за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 857,7 кв. м за 13 037 040 грн та прилеглих до неї земельних ділянок із кадастровими номерами :01:007:0002 (площею 0,4901 га) за 1 068 418 грн, :03:006:0143 (площею 0,0414 га) за 197 892 грн та :03:006:0011 (площею 0,2804 га) за 1 530 984 грн.

На підставі укладених договорів купівлі-продажу за платіжними дорученнями поданими до Бориспільського управління Державної казначейської служби України Київської області 24.04.2019, здійснено перерахунки коштів сільського бюджету Щасливської сільської ради на розрахунковий рахунок ОСОБА_10 № НОМЕР_1 (відкритий в АТ «ПРАВЕКС БАНК» (МФО 380838) як оплата за придбані будівлю ІОЦ та земельні ділянки.

Встановлено, що ринкова вартість будівлі ІОЦ з урахуванням вартості земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0002 на 18 березня 2019 року становить 6 325 538 грн, ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0143 на 18 березня 2019 року - 219 209 грн, ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0011 на 18 березня 2019 року - 1 446 815 грн.

Станом на 02 травня 2023 року Щасливською сільською радою жодних заходів для початку функціонування закладу освіти у придбаних приміщеннях не вжито, будівля знаходиться у тому ж стані, що і на момент придбання.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя встановив, що Щасливським сільським головою ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та не встановленими в ході досудового розслідування особами, а також за пособництва ОСОБА_8 , вчинено заволодіння грошовими коштами територіальної громади сіл Щасливе та Проліски Бориспільського району Київської області під час придбання в комунальну власність територіальної громади сіл Щасливе та Проліски Бориспільського району Київської області за завідомо завищеними цінами будівлі Інформаційно-обчислювального центру (будівля ІОЦ) та прилеглих до неї земельних ділянок із кадастровими номерами :01:007:0002 (площею 0,4901 га), :03:006:0143 (площею 0,0414 га) та :03:006:0011 (площею 0,2804 га), за адресою: АДРЕСА_1 , нібито з метою подальшого перепланування вказаної будівлі в навчальний заклад (початкову школу), чим завдано збитків територіальній громаді на суму 7 842 772 грн, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та є особливо великим розміром.

Слідчим суддею встановлено, що отримані органом досудового розслідування докази вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення та свідчать про «достатні підстави» для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину.

Так, як вбачається із матеріалів, доданих до Скарги, причетність ОСОБА_5 до вищезазначеного злочину підтверджується, зокрема, копіями наступних документів:

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 08.05.2023, згідно якого останній надав показання, якими підтверджується, що ОСОБА_5 у період 2008-2020 рік був обраний та виконував функції Щасливського сільського голови Бориспільського району Київської області. У середині 2018 року у розмові з ОСОБА_19 , останній виказав ОСОБА_5 намір про продаж будівлі ІОЦ та прилеглих до неї земельних ділянок, зі свого боку ОСОБА_5 сказав ОСОБА_19 , що може розглядати питання із придбання у нього вказаного приміщення Щасливською сільською радою, якщо буде помірна для бюджету ціна, з метою використання такого приміщення для потреб початкової школи. У період 2018-2019 ОСОБА_5 з ОСОБА_19 розпочали перемовини щодо ціни будівлі та прилеглих земельних ділянок, під час яких ОСОБА_19 озвучив ціну у розмірі більше 20 млн. грн., зі свого боку ОСОБА_5 сказав ОСОБА_19 , що сільська рада придбає вказані об`єкти нерухомості, у разі, якщо їхня ціна буде нижчою, конкретну суму не називав. 18.03.2019 до сільської ради надійшов лист-пропозиція від імені фізичної особи, на першому аркуші якого того ж дня ОСОБА_5 було поставлено резолюцію та який того ж дня ОСОБА_5 був скерований до секретаря сільської ради ОСОБА_12 на розгляд комісії з питань дотримання законності, правопорядку та депутатської етики, ОСОБА_5 сподівався, що цей лист може бути розглянуто на найближчій сесії 21.03.2019, оскільки лист-пропозиція мав стислий термін для його розгляду. 21.03.2019 під час проведення сесії сільської ради розглядався проект рішення із розгляду вказаного листа-пропозиції, за результатом проведення якої було складено протокол, який ОСОБА_5 підписав разом із рішеннями, що були прийняті сесією;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 18.05.2023, згідно якого останній надав показання, якими підтверджується, що у 2018 році він був директором та бенефіціарним власником ПП «Берест», яке володіло будівлею та прилеглими до неї земельними ділянками, фактичним власником цього товариства був ОСОБА_19 , якому він повідомив, що не бажає займатися будівлею, оскільки станом на 2018 рік розпочалася руйнація будівлі, проблеми з дахом, територія не використовувалася, прибутки з оренди будівлі не перекривали затрат на поточний ремонт, був необхідний капітальний ремонт, за відсутності якого оренда у подальшому стане збитковою, про що свідок неодноразово повідомляв ОСОБА_19 . Разом з цим, ОСОБА_19 переоформив право власності на будівлю та земельні ділянки на власну дружину ОСОБА_10 у березні 2019 року шляхом укладання договорів купівлі-продажу;

-договорами купівлі-продажу від 15.03.2019, укладеними між ПП «Берест» в особі ОСОБА_20 та ОСОБА_10 , від імені якої діяла ОСОБА_11 , щодо продажу ОСОБА_10 будівлі ІОЦ та прилеглих до неї земельних ділянок;

-лист-пропозиція від 18.03.2019 на ім`я голови Щасливської сільської ради ОСОБА_5 від представника ОСОБА_10 - ОСОБА_11 щодо купівлі сільською радою у ОСОБА_10 будівлі ІОЦ та прилеглих до неї земельних ділянок для задоволення потреб територіальної громади, у якому, серед іншого, зазначено, що згідно зі Звітами про експертну оцінку від 18.03.2019, виконані ТОВ «Оцінка-Власності», загальна вартість всіх об`єктів нерухомого майна становить 15 834 334 грн., а також прохання надати відповідь за результатом розгляду пропозиції у строк до 29.03.2019. У додатках до листа-пропозиції були надані копії договорів купівлі-продажу будівлі та трьох земельних ділянок, а також Звіти про експертну грошову оцінку цього майна від 18.03.2019, виконані ТОВ «Оцінка-Власності». На листі-пропозиції міститься резолюція ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 на ком. з законності);

-договорами купівлі-продажу будівлі ІОЦ та трьох земельних ділянок від 16.04.2019, укладені між ОСОБА_11 , яка діє від імені ОСОБА_10 , та Щасливською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_5 , ціна договору визначена така сама, як зазначено у Звіти про експертну грошову оцінку цього майна від 18.03.2019, виконані ТОВ «Оцінка-Власності»;

-висновком експертів за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 30.03.2021, яким визначена ринкова вартість приміщення ІОЦ (зокрема, на дату 18.03.2019 - 6 325 538 грн.), а також ринкова вартість трьох земельних ділянок (зокрема, на дату 18.03.2019 - 3 306 454 грн.), а також встановлено, що Звіти про експертну оцінку від 18.03.2019 будівлі ІОЦ та прилеглих до неї земельних ділянок, класифікуються як звіти, які не відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісними та не можуть бути використані.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади, а тому в силу своїх посадових обов`язків має використовувати свої повноваження виключно в інтересах громади, у суворій відповідності діючого законодавства, контролювати порядок дотримання працівниками вимог закону та їх посадових обов`язків, у тому числі, щодо публікації проектів рішень на офіційному сайті та реєстрація вхідної кореспонденції, які не відносяться до його повноважень.

Так, з досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_5 як сільським головою було отримано на розгляд та накладено резолюцію (направлено до виконання лист-пропозицію ОСОБА_10 від 18 березня 2019 року щодо купівлі будівлі ІОЦ та земельних ділянок для перепланування його в навчальний заклад (початкову школу). Незважаючи на існування шести постійних комісій Щасливської сільської ради, п`ять з яких мали певні повноваження щодо узгодження питання можливості купівлі будівлі та земельних ділянок для потреб освіти за рахунок коштів органу місцевого самоврядування, усвідомлюючи зміст діяльності кожної з комісій, наклав резолюцію про передачу даного листа-пропозиції через секретаря Щасливської сільської ради ОСОБА_12 лише на розгляд постійної комісії з питань дотримання законності, правопорядку та депутатської етики Щасливської сільської ради з метою подальшого винесення цього листа на розгляд сесії Щасливської сільської ради. Проект рішення сільської ради про прийняття даної пропозиції не було опубліковано на сайті сільської ради.

У відповідності до договорів купівлі-продажу від 15.03.2019, укладеними між ПП «Берест» в особі ОСОБА_20 та ОСОБА_10 , від імені якої діяла ОСОБА_11 , щодо продажу ОСОБА_10 будівлі ІОЦ та прилеглих до неї земельних ділянок, вбачається, що вартість будівлі становила 1 345 000 грн, трьох земельних ділянок: земельна ділянка площею 0,4901 га - 294 000 грн., земельна ділянка площею 0,2804 га - 277 200 грн, земельна ділянка площею 0,0414 га - 48 800 грн.

Відповідно до Звітів про експертну грошову оцінку вказаного майна від 18.03.2019, виконані ТОВ «Оцінка-Власності», вартість будівлі становила 13 037 040 грн, трьох земельних ділянок: земельна ділянка площею 0,4901 га - 1 068 410 грн., земельна ділянка площею 0,2804 га - 1 530 984 грн, земельна ділянка площею 0,0414 га - 197 892 грн.

З огляду на те, що різниця вартості всього за три дні майна значно змінилася, всупереч ст.7, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» ОСОБА_5 як представник органу місцевого самоврядування, яким були підписані від імені сільської ради вищевказані договори щодо придбання зазначеного майна, проігнорував цей факт та не здійснив обов`язкові дії щодо спрямування для рецензування Звітів про оцінку майна, виконані ТОВ «Оцінка-Власності», у зв`язку з необхідністю захисту інтересів територіальної громади.

Відтак, з огляду на сукупність досліджених доказів вбачається наявність достатніх підстав вважати, що, обіймаючи посаду Щасливського сільського голови ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч інтересам територіальної громади сіл Щасливе та Проліски Бориспільського району Київської області щодо ефективного розпорядження комунальним майном (коштами) використав службове становище сільського голови з метою заволодіння цим майном (коштами) шляхом зловживання своїм службовим становищем під виглядом купівлі в комунальну власність територіальної громади сіл Щасливе та Проліски Бориспільського району Київської області за завідомо завищеними цінами будівлі Інформаційно-обчислювального центру (далі - будівля ІОЦ) та прилеглих до неї земельних ділянок із кадастровими номерами :01:007:0002 (площею 0,4901 га), :03:006:0143 (площею 0,0414 га) та :03:006:0011 (площею 0,2804 га), за адресою: АДРЕСА_1 , нібито з метою подальшого перепланування вказаної будівлі в навчальний заклад (початкову школу).

Слідчий суддя також враховує надані стороною захисту висновок експерта від 04.08.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи, висновок експерта від 15.06.2023 за результатами проведення судової оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизи.

Разом з тим, наявність протилежних висновків експертів не свідчить про те, що складені за ініціативою сторони обвинувачення висновки експертів щодо визначення ринкової вартості будівлі та земельних ділянок є явно недопустимими, складені з порушенням норм чинного законодавства, а є підставою для призначення повторної або додаткової експертизи.

При цьому, з урахуванням положень ст. 332 КПК України призначення та проведення експертизи можливе і під час судового розгляду.

Крім того, належним доказом на підтвердження допущення судовим експертом порушень під час складання висновку експерта порушень вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності та/або методик проведення судових експертиз є рішення Дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії про притягнення судового експерта до дисциплінарної відповідальності. Зі свого боку, у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження відповідних обставин (зокрема, рішення про відкриття дисциплінарного провадження щодо Експерта та/або рішення Дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії про притягнення Експерта до дисциплінарної відповідальності).

Вищенаведені обставини у сукупності з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами та дослідженими у судовому засіданні доказами свідчать про обґрунтованість версії органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_5 до вищеописаної схеми, спрямованої на заволодіння грошовими коштами територіальної громади сіл Щасливе та Проліски Бориспільського району Київської області на загальну суму 7 842 772 грн. При цьому, з урахуванням наявних у справі досліджених доказів, які свідчать про існування вищеописаних обставин, відповідна версія органу досудового розслідування не є явно хибною та безпідставною, а базується на встановлених в ході досудового розслідування обставинах у сукупності з отриманими доказами.

Зі свого боку, стороною захисту не надано таких беззаперечних доказів, які б спростовували вищевказану версію органу досудового розслідування.

Слідчим суддею в ході судового розгляду Скарги встановлено наявність в матеріалах кримінального провадження такого об`єму зібраних доказів, які на день складення Повідомлення про підозру в своїй сукупності та взаємозв`язку відповідають тому мінімальному рівню стандарту "достатніх підстав (доказів)", що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, та давали стороні обвинувачення підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину.

Даючи оцінку дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення в контексті наявності доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення), слідчий суддя вважає, що даних для доведення причетності ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину достатньо. Стороною захисту не наведено у Скарзі обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність підозрюваного до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру.

Крім того, при розгляді слідчим суддею Вищого антикорупційного суду клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ухвала від 13.06.2023 у справі № 991/4830/23) на підставі наявних у матеріалах Кримінального провадження доказів, долучених до такого клопотання, встановлено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. При цьому, стандарт доказування «обґрунтована підозра», який застосовується при вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є значно вищим, ніж стандарт доказування «достатніх підстав (доказів)», який використовується для підозри особи. Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 26.07.2023 колегія суддів погодилася з висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, зазначена ухвала слідчого судді в частині застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишена без змін.

Щодо доводів Скарги про відсутність складу інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, то слідчий суддя при розгляді скарги на повідомлення про підозру має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того чи має місце переконання за стандартом достатності доказів для цілей повідомлення про підозру. Здійснюючи судовий контроль під час оскарження повідомлення про підозру, слідчий суддя не наділений повноваженням встановлювати в діях підозрюваного склад того чи іншого злочину. Крім того, за змістом статті 277 КПК України Повідомлення про підозру повинно містити правову кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. У Повідомленні про підозру, що оскаржується, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та стислий виклад фактичних обставин такого кримінального правопорушення, тобто вказані вимоги процесуального закону стороною обвинувачення дотримані.

При цьому, зі змісту Повідомлення про підозру вбачається, що у ньому зазначено всі необхідні відомості, визначені ст. 277 КПК України, а саме: прізвище та посаду прокурора, який здійснює повідомлення про підозру; анкетні відомості ОСОБА_5 ; номер кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , час, місце, спосіб вчинення злочину, а також відомості щодо інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного ОСОБА_5 , підпис заступника Генерального прокурора - керівника САП, який здійснив повідомлення.

На стадії досудового розслідування оцінка наявних в матеріалах кримінального провадження доказів здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а в контексті визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення. Саме при розгляді кримінального провадження по суті суд, відповідно до положень ст. 94 КПК України, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку може прийняти рішення щодо стадії кримінального правопорушення, за наявності підстав, встановити наявність / відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення.

На даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину.

Досудове розслідування Кримінального провадження завершено. Наступним етапом є закінчення досудового розслідування та прийняття прокурором одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, зокрема звернутися до суду з обвинувальним актом.

Так, зазначена у Повідомленні про підозру правова кваліфікація дій ОСОБА_5 не є остаточною.

Кримінальний процесуальний кодекс України містить положення про зміну обвинувачення в суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримання державного обвинувачення (ч. 2 ст. 337, ст. 338-340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч. 3 ст. 337 КПК України). Зі свого боку, якщо під час розгляду обвинувального акта суд не зможе дійти висновку про те, що викладені в ньому відомості (в тому числі фактичні обставини кримінального правопорушення) не узгоджуються з наданими доказами або суперечать правилам кримінально-правової кваліфікації, суд ухвалює виправдовуваний вирок.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України, докази є достатніми, аби стверджувати про причетність його до вчинення вказаного злочину, відповідають стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, письмове Повідомлення про підозру складено та вручено ОСОБА_5 уповноваженою на це особою та у спосіб, передбачений ч. 1 ст. 278 КПК України.

Під час судового засідання сторона захисту наводила також інші аргументи, які не потребують детального аналізу. При цьому, слідчий суддя виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (§ 29 рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, № 303-A; § 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04). В ході розгляду Клопотання слідчий суддя надав відповіді на всі вагомі аргументи сторін Кримінального провадження.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні Скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 9, 22, 303, 306-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_21