Справа № 646/9189/23
№ провадження 1-кс/646/616/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представників власників майна адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001212 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України,

встановив:

29.02.2024 до слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся слідчий СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого в ході обшуку у ОСОБА_4 за адресою його мешкання: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон „iPhone 13 Blue, 128 Gb, imei/meid: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ; системний блок металевого відтінку в металевому корпусі без двох бокових пластинок з комплектуючими всередині: відеокарта „Asus, 4 пластини оперативної пам`яті (Carsair 2 шт., T-Force 2 шт.), материнська плата (Gigabyte b 360 bd3), SSD-диск марки (Samsung 990 pro), кулер (VX plus 700), процесор (Intel).

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001212 від 13.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 KK України.

Так, у ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 13.11.2023 до чергової частини ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, надійшла заява від ОСОБА_7 , 1973 р.н. про те, що 02.11.2023, під час дії військового стану невідомі особи здійснили несанкціоноване втручання в її особистий аккаунт у мессенджері «Телеграм», який був підкріплений до номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , що призвело до витоку інформації, особистих даних заявниці та можливих шахрайських дій з боку зловмисників.

Відповідно до проведених оперативно-розшукових заходів, встановлено, що до вчинення несанкціонованого втручання може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який займається написанням шкідливого програмного забезпечення (Brute and Checker).

27.02.2024 на підставі ухвали суду за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 проведений обшук. В ході даного обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон „iPhone 13 Blue, 128 Gb, imei/meid: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ; системний блок металевого відтінку в металевому корпусі без двох бокових пластинок з комплектуючими всередині: відеокарта „Asus, 4 пластини оперативної пам`яті (Carsair 2 шт., T-Force 2 шт.), материнська плата (Gigabyte b 360 bd3), SSD-диск марки (Samsung 990 pro), кулер (VX plus 700), процесор (Intel).

Цього ж дня постановою слідчого вищевказане вилучене майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже, з метою забезпечення збереження речових доказів, які є знаряддям кримінального правопорушення та визнані речовими доказами, а також оскільки вилучене майно стане об`єктом судових експертиз, висновки яких будуть долучені до матеріалів кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що вся необхідна для досудового розслідування інформація з вилучених технічних пристроїв ОСОБА_4 на даний час не вилучена, а майно після накладення арешту має бути відправлене на комп`ютерно-технічну експертизу для встановлення всіх необхідних обставин, необхідних для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого про арешт майна, оскільки до матеріалів клопотання про арешт майна не надано підтверджень повноваження слідчого та прокурора проводити досудове розслідування, оскільки витяг з ЄРДР не є процесуальним рішенням та не породжує правових наслідків щодо визначення групи слідчих. Витяг з ЄРДР не може замінити постанову про визначення групи прокурорів/слідчих. Крім цього, у матеріалах відсутні аудіо-, відеозапис обшуку, проведеного 27.02.2024, який є невід`ємною частиною протоколу обшуку. Крім цього, слідчим у клопотанні не доведено жодної підстави, передбаченої ч. 2 ст. 167 КПК України, яка свідчила б про законність вилучення майна у ОСОБА_4 та причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення. Свої заперечення представник виклав також і у письмовому вигляді. Представник також зазначив, що постанова слідчого про визнання речовими доказами була постановлена 27.02.2024, а їх огляд здійснений наступного дня - 28.02.2024. Тобто, слідчим до огляду вилучених предметів був зроблений висновок про те, що вилученому майну властиві критерії, визначені ст. 98 КПК України для речових доказів.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, з підстав, зазначених іншим представником. Свої заперечення у письмовому вигляді також виклав письмово.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні також заперечував проти накладення арешту на належне йому майно, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого. ОСОБА_4 зазначив, що після вилучення у ході обшуку, належних йому технічних пристроїв, були здійснені входи у його «Телеграм» акаунт, на підтвердження чого були надані роздруківки про вхід в акаунт ОСОБА_4 під іменем користувача « ОСОБА_9 ».

Крім цього, у судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 просив постановити окрему ухвалу за фактом несанкціонованого втручання у «Телеграм» акаунт ОСОБА_4 після вилучення технічних пристроїв та визначення місця зберігання вилучених речових доказів.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, заперечення на подане клопотання, дійшов таких висновків.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001212 від 13.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 KK України.

27.02.2024 у період часу з 07:47 по 12:21 слідчим СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова було проведено санкціонований обшук за адресою мешкання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон „iPhone 13 Blue, 128 Gb, imei/meid: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ; системний блок металевого відтінку в металевому корпусі без двох бокових пластинок з комплектуючими всередині: відеокарта „Asus, 4 пластини оперативної пам`яті (Carsair 2 шт., T-Force 2 шт.), материнська плата (Gigabyte b 360 bd3), SSD-диск марки (Samsung 990 pro), кулер (VX plus 700), процесор (Intel).

Постановою слідчого СВ Відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області від 27.02.2024, вилучене в ході проведення обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчим вилучені речі в ході обшуку були оглянуті, про що 28.02.2024 складені відповідні протоколи огляду речі.

За результатами огляду системного блоку металевого відтінку в металевому корпусі без двох бокових пластинок з комплектуючими всередині: відеокарта „Asus, 4 пластини оперативної пам`яті (Carsair 2 шт., T-Force 2 шт.), материнська плата (Gigabyte b 360 bd3), SSD-диск марки (Samsung 990 pro), кулер (VX plus 700), процесор (Intel) слідчим було виявлено шкідливе програмне забезпечення (Checker) з назвою файлу «BLTools.exe». У результаті огляду мобільного телефону „iPhone 13 Blue, 128 Gb, imei/meid: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 у месенджері «Telegram» у вкладці «Избранное» виявлено шкідливе програмне забезпечення (Checker), яке було додано до облікового запису ОСОБА_4 у вкладку з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Крім цього, у месенджері «Telegram» виявлено листування з користувачами, яким ОСОБА_4 надсилає шкідливе забезпечення та веде листування щодо протиправної діяльності, які в подальшому перераховують грошові кошти за послуги.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так, слідчий звернувся на адресу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна через підсистему «Електронний суд» 28.02.2024, працівниками канцелярії таке клопотання було зареєстроване 29.02.2024 о 08 год 46 хв, тобто в межах процесуального строку, визначеного абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчий суддя призначив судове засідання з розгляду клопотання про арешт майна в строк, передбачений ч. 1 ст. 172 КПК України. Оскільки закінчення 72 годин з передачі справи судді припадали на вихідний день, судове засідання призначене на наступний робочий день за останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день згідно з правилами ч. 1 ст. 115 КПК України.

Водночас 04.03.2024 судове засідання було відкладене саме за письмовим клопотанням представника власника майна адвоката ОСОБА_6 .

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З поданих слідчим матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні та на яке накладено арешт відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Матеріали поданого слідчим клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З огляду на викладене, а також те, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та виникла необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, що мають значення для кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Слідчий суддя враховує, що слідчий не є експертом в комп`ютерній галузі, а вирішення питань щодо наявності у вилучених технічних пристроях шкідливих забезпечень та способів їх розповсюдження потребують спеціальних експертних висновків.

Водночас з урахуванням положень ч.2 ст.168 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне визначити строк, достатній для копіювання, із залученням спеціаліста, інформації, що міститься на вилучених електронних носіях інформації - не більше двох місяців, після чого вказане майно має бути повернуте власнику.

Щодо постановлення окремої ухвали про зобов`язання внести відомості за фактом несанкціонованого втручання в акаунт «Телеграм» ОСОБА_4 слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Положення КПК України не передбачають можливості постановлення слідчим суддею чи судом окремої ухвали, як засобу реагування на дії чи бездіяльність органів державної влади.

Враховуючи такі обставини, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що ОСОБА_4 або його представники не позбавлені права звернутись з зазначених питань до правоохоронних органів самостійно.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001212 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 13 Blue», на 128 GB, imei/meid: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який поміщений в сейф пакет № PSP 1104869, та системний блок металевого відтінку, в металевому корпусі без двох бокових пластинок з комплектуючими в середині а саме: відео карта (Asus), 4-тири пластини оперативної пам`яті (Carsair 2 шт., T-Force 2 шт.) материнська плата (gigabyte b 360 bd3), SSD-диск марки (Samsyng 990 pro), кулер (VX plus 700), процесор (Інтел) - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Зобов`язати слідчого за участю спеціаліста у строк 2 місяці зняти інформацію з мобільного телефона та електронних носіїв, які були вилучені 27.02.2024 в ході проведення обшуку по кримінальному провадженню за №0001212 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, після чого передати їх на відповідальне зберігання власнику вказаного майна, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Визначити місцем зберігання арештованого майна: СВ ВП №1 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Повний текст ухвали оголошений та підписаний 14.03.2024 о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1