УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/792/24

Провадження № 1-кс/568/102/24

20 травня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

слідчий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про проведення огляду у кримінальному провадженні № 0000116 (від 20.05.2024 р.) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Радивилівського відділу окружної прокуратури звернувся до Радивилівського районного суду Рівненської області з клопотанням про арешт майна, яке вилучено під час огляду господарства, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що 20.05.2024 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000116 з попередньою правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 19.05.2024 р. приблизно 20:30 год. на АДРЕСА_1 , невідома особа керуючи автомобілем марки "Fiat Fiorino", р.н. НОМЕР_1 , здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_3 , після чого зникла з місця події. В результаті ДТП ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження та госпіталізована до КНП "Дубенська центральна міська лікарня".

19.05.2024 р. проведено огляду у подвір`ї господарства, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено автомобіль марки "Fiat Fiorino", р.н. НОМЕР_1 .

Постановою від 20.05.2024 р. вилучений автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурор просить накласти арешт на вилучений під час огляду автомобіль, з метою запобігання можливості його приховування, знищення, передачі, відчуження.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Стаття 167 КПК України встановлює підстави для тимчасового вилучення майна, яке може вилучатися до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати що вони використані як засоби кримінального правопорушення та (або) зберегли його сліди (п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що 20.05.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України №0000116.

З матеріалів клопотання вбачається, що 19.05.2024 р. проведено огляду у подвір`ї господарства, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено автомобіль марки "Fiat Fiorino", р.н. НОМЕР_1 .

Постановою від 20.05.2024 р. вилучений автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.07.2017 р. власником автомобіля "Fiat Fiorino", р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що автомобіль є матеріальним об`єктом, на думку слідчого судді, може бути використано, як доказ у кримінальному провадженню, оскільки зберіг на собі сліди злочину.

Ненакладання арешту на вказане майно, може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у провадженні.

З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, задля використання його у доказових цілях, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному випадку, розумним та співрозмірним обмеженню права власності, буде накладення арешту на вилучене майно.

Суд зазначає, що належне забезпечення збереження вказаного речового доказу, можливе лише за умови накладення на нього арешту із забороною у відчуженні, користуванні та розпорядженні ним власником.

Відповідно до ст. 173 КПК України прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна - задовільнити.

Накласти арешт на автомобіль марки "Fiat Fiorino", р.н. НОМЕР_1 , червоного кольору, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником є ОСОБА_4 .

Заборонити власнику та будь-яким особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищезазначеним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0000116 (від 20.05.2024 р.).

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1