печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.12.2021 про закриття кримінального провадження № 0002195, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.12.2021 про закриття кримінального провадження № 0002195 від 29.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Обґрунтовуючи скаргу, зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною та винесена передчасно, без належної перевірки всіх обставин, які було викладено в заяві. Так, адвокат вказує, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалось однобічно, слідчим враховувались лише показання осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, які не відповідають обставинам справи. Крім того, зауважує, що слідчий в ході досудового розслідування обмежився лише дослідженням самого факту затримання заявника, поряд з тим, жодним чином не перевіряв дотримання закону з боку інших працівників поліції вже після затримання ОСОБА_4 до встановлення діагнозу медичним закладом.

З урахуванням викладеного, адвокат ОСОБА_3 просить зазначену постанову скасувати та поновити строк на її оскарження.

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просить провести розгляд скарги без його участі. Вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився. Поряд з тим, направив письмові заперечення, в яких просить здійснювати розгляд скарги за його відсутності та відмовити у її задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що слідчим надано правову оцінку всім зібраним доказам та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні працівників УПП у м. Києві ДПП НП України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Також вказує, що законність прийнятого рішення перевірена прокурором у кримінальному провадженні та відповідно рішення щодо скасування постанови про закриття прокурором не приймалося.

Також з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, надійшли матеріали закритого кримінального провадження для їх вивчення у судовому засіданні.

З урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, положень ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутністю осіб, які не з`явились.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали та матеріали закритого кримінального провадження, надходить наступних висновків.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0002195, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудове розслідування у вказаному провадженні розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2020 у справі № 757/27143/20-к, якою зобов`язано компетентну особу на внесення відомостей до ЄРДР Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 05.06.2020 про вчинення кримінального правопорушення /а. м. 6/.

У вказаній заяві заявник ОСОБА_4 зазначав про обставини перевищення службових повноважень працівниками поліції під час та після затримання останнього впродовж 26.04.2020-27.04.2020, яке виразилось у заподіянні ОСОБА_4 фізичного болю, в результаті чого останньому були спричинені тілесні ушкодження /а. м. 16-17/.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.12.2021 кримінальне провадження № 0002195 від 29.10.2020 закрито за відсутністю в діянні працівників УПП у м. Києві ДПП НП України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України /а. м. 132-142/.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою. Порушення строку подання скарги протягом розгляду справи слідчим суддею не встановлено, оскільки, як зазначає заявник, копію оскаржуваної постанови було отримано ним звичайним листом 08.07.2022, разом з тим, в наданих слідчому судді матеріалах закритого кримінального провадження відсутнє підтвердження вручення копії оскаржуваної постанови заявнику. Дана скарга скерована поштою до Печерського районного суду м. Києва 13.07.2022, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті, тобто в строк, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України, відтак відсутні підстави для його поновлення.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 30.12.2021 є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Зі змісту заяви ОСОБА_4 від 05.06.2020 вбачається, що останній зазначав про обставини перевищення службових повноважень працівниками правоохоронних органів шляхом застосування фізичного насильства стосовно нього з моменту затримання до постановлення діагнозу, що спричинило тілесні ушкодження.

З оскаржуваної постанови випливає, що слідчий, приймаючи рішення про закриття вказаного кримінального провадження, обмежився дослідженням лише події самого затримання ОСОБА_4 26.04.2020, поряд з тим, доводи заяви щодо застосування працівниками правоохоронних органів фізичного насильства відносно ОСОБА_4 після його затримання до моменту постановлення діагнозу лікарями 27.04.2020, слідчим не перевірялись та належні слідчі (розшукові) дії, зокрема допит самого заявника, службових осіб, з якими перебував останній протягом усього періоду затримання, не здійснювались.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, обґрунтовуючи висновок про закриття кримінального провадження, слідчий зазначає, що відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників УПП у м. Києві ДПП НП України повністю підтверджуються показання працівників поліції та спростовується заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення зі сторони працівників поліції.

Водночас, матеріали кримінального провадження не містять будь-якого підтвердження проведення слідчим огляду вказаних відеозаписів, на підставі якого останній надійшов зазначеного висновку.

Крім того, в заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вказував, що про протиправність дій працівників поліції ним була написана заява в день затримання та передана слідчому Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , який запевнив у присутності адвоката, що заява буде зареєстрована.

Допитаний в ході досудового розслідування свідок ОСОБА_6 показав, що заяви від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не надходили та не долучались /а. м. 43-47/.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим не вчинялись належні слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою з`ясування причин розбіжностей між доводами заявника та показаннями свідка, зокрема шляхом проведення одночасного допиту вказаних осіб.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

В оскаржуваній постанові слідчим, з-поміж іншого, не зазначено в діянні яких працівників УПП у м. Києві ДПП НП України встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

З урахуванням викладеного, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002195 від 29.10.2020 не можна вважати проведеним повно, у зв`язку із чим скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії з приводу з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Раїна від 30.12.2021 про закриття кримінального провадження № 0002195 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 30.12.2021 про закриття кримінального провадження № 0002195 від 29.10.2020 - скасувати.

Копію ухвали слідчого судді та матеріали кримінального провадження направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1