Справа № 372/1271/24
Провадження 1-кс-641/24
ухвала

Іменем України

16 травня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представників цивільного позивача заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника цивільного відповідача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах цивільного позивача ОСОБА_7 , про відвід слідчого судді ОСОБА_8 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах цивільного позивача ОСОБА_7 , про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову в межах кримінального провадження №0000003 від 13.09.2023 року (справа №372/1271/24, провадження № 1-кс-641/24),

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_10 звернувся до суду з заявою про відвід судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_8 . Свою заяву мотивував тим, що слідчим суддею ОСОБА_8 під час розгляду клопотання про накладення арешту на майнові права СТ «Рябина» шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій без отримання письмового дозволу слідчого або прокурора, надано для ознайомлення громадянину ОСОБА_6 в повному обсязі вказане клопотання, яке в додатках містило відомості, що становлять таємницю досудового розслідування, а саме копію протоколів допитів потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000003 від 13.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Окрім цього, слідчий суддя ОСОБА_8 самостійно поза межами судового засідання в порушення ч. 2 ст. 172 КПК України прийняв рішення про участь у розгляді клопотання особи, чиїх майнових прав стосувалося клопотання про забезпечення позову, проігнорувавши доводи цивільного позивача щодо цього питання. І наостанок, представники цивільного позивача зазначили про порушення ст. 35 КПК України при визначенні судді ОСОБА_8 , як судді, що буде розглядати клопотання про арешт в межах кримінального провадження, що є самостійною підставою для відводу відповідно до п. 4 ст. 82 КПК України. На підставі вищевикладеного просили задовольнити відвід судді ОСОБА_8 .

Прокурор в судовому засіданні в задоволенні заяви про відвід просив відмовити.

Представники цивільного позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заяву про відвід підтримали.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_6 просив у задоволенні відводу відмовити.

Суддя ОСОБА_8 не дав пояснень по суті заяви, суд не вбачає об`єктивної потреби у необхідності таких пояснень, оскільки заяву можливо вирішити на підставі наявних у справі доказів та із врахуванням думки учасників кримінального провадження.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

На розгляді в Обухівському районному суді Київської області (слідчий суддя ОСОБА_8 ) перебуває клопотання про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України.

Разом із зазначеним, згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75,76 КПК України для відводу судді.

Суддею на підставі наявних в справі документів також не встановлено порушення ст. 35 КПК України при визначенні судді ОСОБА_8 , як судді, на розгляд якого передано вказане клопотання про накладення арешту в межах забезпечення цивільного позову.

Пояснення представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_3 про спрямування на його адресу висловів образливого характеру з боку судді ОСОБА_8 також не знайшло підтвердження в судовому засіданні при розгляду заяви про відвід судді.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Таких у заяві про відвід захисником наведено не було.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Таким чином, визначені заявою про відвід судді доводи, не знайшли свого підтвердження під час розгляду такої заяви, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про упередженість судді Зінченка. під час розгляду клопотання про арешт майна.

Враховуючи викладене, вважаю, що доводи заяви не узгоджуються із дійсними обставинами справи.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтею 9 Конституції України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», статями 2, 7, 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах цивільного позивача ОСОБА_7 , про відвід слідчого судді ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1