Справа № 463/9837/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/414/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

встановила:

на розгляді Личаківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 19 квітня 2020 року внесене до ЄРДР за №0000153, про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України та ОСОБА_6 - за ч.4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2024 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на два місяці, до 10 червня 2024 року включно.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що жоден наданий суду доказ прямо чи опосередковано не вказує про вчинення саме обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Наголошує, що судом першої інстанції не взято до уваги дані про особу та стан здоров`я обвинуваченого, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання.

Вважає необґрунтованим пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення і недоведеними ризики, заявлені у клопотанні прокурора.

Акцентує, що обвинувачений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягався, працював до затримання і виявив бажання у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України захищати територіальну цілісності у складі Збройних Сил України.

На думку апелянта, судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 безпідставно не визначено розміру застави.

Просить розглянути можливість скасування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період для участі у військових діях щодо захисту територіальної цілісності України; скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2024 року та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника - адвоката ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просять застосувати відносно обвинуваченого менш суворий запобіжний захід, або визначити розмір застави, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду 1 інстанції без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні не зменшились, а отже, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, з врахуванням тяжкості інкримінованого за ч.4 ст. 187 КК України кримінального правопорушення, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Покликання захисника про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, на думку колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити запобіжний захід.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеною актуальність наведених прокурором ризиків та приходить до висновку, про безпідставність доводів апелянта з цього приводу, оскільки протиправна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 і надалі має свій раціональний зміст та високий ступінь імовірності, а тому, недостатнім є застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, про що вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення обвинуваченому розміру застави, з огляду на вчинене ним кримінальне правопорушення, забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Передчасними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого в частині оцінки доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а відповідна оцінка діянню особи здійснюється судом лише під час ухвалення за результатами розгляду кримінального провадження остаточного судового рішення.

Щодо покликання сторони захисту в апеляційній скарзі про скасування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання згідно положень ч.1 ст. 616 КПК України, то колегія суддів звертає увагу на те, що законодавством встановлено правовий алгоритм дій суб`єктів кримінально-процесуальних відносин при вирішенні питання про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Так, правом на звернення до суду із клопотанням про скасування особі запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, має лише прокурор, який фактично реалізовує його, і при цьому, за наявності визначених КПК України підстав за результатами розгляду клопотання, адресованого йому обвинуваченим.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2024 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4