Справа № 459/1269/24
Провадження № 1-кп/459/90/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 03.05.2023 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого у Шахті «Відродження» ДП «Львіввугілля», одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ст.390-1, ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи раніше не судимим, та будучи неодноразово притягнутим рішеннями Червоноградського міського суду Львівської області до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї за ч.1 ст.173-2 КУпАП України, зокрема 12.10.2020, 28.04.2022, після вчинення яких, на шлях виправлення не став. Так, ОСОБА_4 , 30.11.2022 близько 08 години 30 хвилин, перебуваючи у квартирі, в якій проживає спільно з матір`ю ОСОБА_6 , дружиною ОСОБА_7 , та донькою ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, фізичну перевагу, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи прямий умисел спрямований на систематичне вчинення домашнього насильства, ображав свою матір нецензурною лайкою, та наніс удар кулаком руки по обличчю ОСОБА_6 , таким чином заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження. Окрім цього, ОСОБА_4 , 28.04.2023 близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи у квартирі, в якій проживає спільно з матір`ю ОСОБА_6 , дружиною ОСОБА_7 , та донькою ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, фізичну перевагу, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи прямий умисел спрямований на систематичне вчинення домашнього насильства, ображав свою матір нецензурною лайкою, та наніс удар кулаком руки по обличчю ОСОБА_6 , таким чином заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя справа, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження. Вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 , заподіяв своїй матері ОСОБА_6 , систематичних психологічних та фізичних страждань, що завдали шкоду її фізичному та психологічному здоров`ю та спричинили побоювання потерпілої за свою безпеку, нездатність захистити себе і призвели до погіршення якості життя останньої.

Окрім цього, 05.05.2023 Червоноградським міським судом Львівської рішенням у цивільній справі № 459/1473/23, провадження №2-о/459/41/2023, ОСОБА_4 відповідно до заяви ОСОБА_6 встановлено обмежувальний припис, яким заборонено перебувати із заявницею в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , наближатись до місця проживання заявниці за адресою: АДРЕСА_2 на відстані менше як на 100 метрів, особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням, перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який час інший спосіб спілкуватись з нею. Рішення суду про встановлення обмежувального припису ОСОБА_4 відповідно до вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України допущено до негайного виконання. 30.05.2023 ОСОБА_4 під розписку ознайомлений з вказаним рішенням суду про встановлення йому обмежувального припису та обмежувальні заходи відносно нього, про що свідчать його підписи на копії рішення Червоноградського міського суду від 05.05.2023 у цивільній № 459/1473/23, провадження №2-о/459/41/2023. ОСОБА_4 , будучи ознайомлений з рішенням суду про встановлення йому обмежувального припису та про наслідки порушення встановлених судом обмежень, діючи умисно, з умислом на невиконання обмежувального припису, в порушення встановлених заборон, продовжив перебувати із ОСОБА_6 , в місці їхнього спільного проживання за за адресою: АДРЕСА_2 , тобто не виконав обмежувального припису, встановленого йому рішенням Червоноградського міського суду Львівської області у цивільній справі №459/1473/23, провадження №2-о/459/41/2023.

Також, 02.04.2024 приблизно о 20.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив словесний конфлікт з мамою ОСОБА_6 , під час якого усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для життя та здоров`я останньої, реалізовуючи свій протиправний умисел, пов`язаний із домашнім насильством та спрямований на спричинення тілесних ушкоджень особі із якою він пов`язаний спільним побутом, умисно наніс один удар правою рукою в підборіддя, а саме нижню щелепу зліва ОСОБА_6 .

Внаслідок своїх неправомірних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці нижньої щелепи зліва, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.

За згодою сторін, згідно ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів, зібраних у ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив врахувати позицію свого підзахисного, який вину визнав.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні вказала, що на даний час з сином примирилася.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого в судовому засіданні, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що події кримінальних правопорушень мали місце, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ст.126-1, ст.390-1, ч.1 ст.125 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи; невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів або не проходження програми для кривдників; спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків та нетяжких злочинів.

Обставин, що обтяжує чи пом`якшує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Разом з тим, суд враховує і особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні визнав вину повністю, є особою середнього віку, має постійне місце праці, одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання. Відтак, суд вважає, що для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання за ст.126-1 КК України у виді пробаційного нагляду, за 390-1 КК України - у виді пробаційного нагляду, а за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, а потім із застосуванням правил ч.1 ст.70 КК України.

Окрім цього, керуючись вимогами ст. 91-1 КК України, вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п.1 ч.1 ст.91-1 КК України, а саме заборона ОСОБА_4 перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства.

Клопотань про обрання запобіжного заходу не поступало.

Витрати, пов`язані із залученням експерта - відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не пред`явлений.

Керуючись ст.ст. 349,368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ст.390-1, ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.126-1 КК України - у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 1 (один) місяць;

- за ст.390-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік;

- за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Згідно ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п.1 ч.1 ст. 91-1 КК України, заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства - ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 3 (три) місяці.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1