Справа № 201/3486/24
Провадження № 1-кс/201/1180/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000746 від 09.03.2023 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сорокине Луганської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження №0000746 від 09.03.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що у Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) зазначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту й неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною й не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з вказаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави всього світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії й Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та Російська Федерація (далі РФ), держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 2 березня 1999 року № 42ФЗ). Відповідно до статей 2 3 зазначеного Договору Російська Федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису й карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований РФ 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької й Луганської областей відноситься до території України.

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; На території України забороняється створення й функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; На території України не допускається розташування іноземних військових баз; Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтями 132-134 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища й села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

У березні-квітні 2014 року у м. Луганськ та в інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств РФ, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

Внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, приблизно в березні-квітні 2014 року захоплено та окуповано м. Луганськ, а також інші міста та населенні пункти Луганської області.

У подальшому в окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Луганської Народної Республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська Народна Республіка» (далі «ЛНР»).

Надалі представниками самопроголошеної «ЛНР», які контролюються окупаційною адміністрацією Російської Федерації, з числа своїх громадян та місцевого населення області сформовано політично-управлінські (так звані «органи державної влади «ЛНР») та силові органи, а також здійснено захоплення державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та інших об`єктів на окремій тимчасово окупованій території Луганської області.

24.02.2022 Російською Федерацію здійснено відкрите повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023) із затвердженням відповідними Законами України.

З 23.09.2022 по 27.09.2022 на усій тимчасово окупованій території Луганської області та на так званих «закордонних дільницях» на території РФ проведено незаконний референдум з питання «входження Луганської Народної Республіки до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації».

30 вересня 2022 року підписано «Договор между Российской Федерацией и Луганской Народной Республикой о принятии в Российскую Федерацию Луганской Народной Республикой и образовании в составе Российской Федерации нового субъекта» (мовою оригіналу), який був ратифікований «Федеральным законом от 04 октября 2022 года № 373-ФЗ, вступил в силу 5 октября 2022 года письмо МИД России от 05.10.2022 № 19696/дп» (мовою оригіналу). Внаслідок чого з листопада 2022 року розпочалася перереєстрація та створення нових незаконних органів державної влади так званої «ЛНР», правоохоронних органів тощо, як суб`єкта РФ.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів Російської Федерації на території Луганської області так званої «ЛНР», яка Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015, Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 та наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» № 309 від 22.12.2022 визнана тимчасово окупованою територією.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у листопаді 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, знаходячись на тимчасово окупованій території м. Луганськ, переслідуючи особисті інтереси, керуючись ідеологічними мотивами, маючи умисел на здійснення всебічної підтримки окупаційної влади та здійснення співпраці з державою-агресором, його окупаційною адміністрацією та реалізуючи його, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної держави - РФ та представниками так званої «ЛНР», отримавши від них пропозицію на зайняття посади начальника штабу регіонального відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 -патріотичного суспільного руху «Юнармія» в «ЛНР».

Громадянка України Луганцева ОСОБА_7 , у листопаді 2022 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, діючи з особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної держави - РФ та представників так званої «ЛНР», зайняла посаду «начальника штабу регіонального відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 -патріотичного суспільного руху «Юнармія» в «ЛНР». Відповідно до п. 2.1 та п. 2.2 Статуту «Всеросійського дитячо-юнацького військово-патріотичного суспільного руху «Юнармія» основними цілями та завданнями руху є: участь у реалізації державної молодіжної політики Російської Федерації; реалізація державної політики в галузі виховання (у тому числі військово-патріотичного) підростаючого покоління; надання сприяння у підготовці громадян Російської Федерації до військової служби та формування у молоді готовності, та практичної спроможності до виконання громадянського обов`язку, та конституційних обов`язків щодо захисту Вітчизни; вивчення історії країни та військово-історичної спадщини Вітчизни, розвиток краєзнавства, розширення знань про історію та видатних людей «великої» та «малої» Батьківщини; формування позитивної мотивації у молодих людей до проходженню військової служби та підготовки молоді до служби у Збройних Силах Російської Федерації, а також підвищення в суспільстві (насамперед, серед молоді) авторитету та престижу військової служби; організація заходів для зміцнення єдності та спільності серед юнармійців; здійснення діяльності у сфері сприяння добровільності тощо. Статтею 15 Закону «Про систему патріотичного виховання громадян Луганської Народної Республіки» передбачено інформаційне забезпечення системи патріотичного виховання, затвердження патріотизму, готовності до гідного служіння Вітчизні як найважливіших цінностей у свідомості та почуттях громадян, активне використання елементів та ідей патріотичного виховання у засобах масової інформації у процесі здійснення виховної діяльності з усіма категоріями громадян за активної участі соціальних та державних інститутів.

Реалізуючи свій злочинний умисел на здійснення всебічної підтримки окупаційної влади та здійснення співпраці з державою-агресором, його окупаційною адміністрацією, ОСОБА_5 з листопада 2022 року та по теперішній час здійснює інформаційну діяльність в медіа-просторі регіону Луганської області спрямовану на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді «начальника штабу регіонального відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 » в «ЛНР», у квітні 2023 року прийняла участь в організації та особисто передала гуманітарну допомогу військовослужбовцям 2 Армійського корпусу «ЛНР». Після цього ОСОБА_5 надала інтерв`ю засобам масової інформації під час якого зазначила, що вона переказує вітання від всіх «Юнармійських загонів» Російської Федерації й передає допомогу зібрану регіональним штабом «Юнармії» Московської області. Таким чином, остання звернула увагу населення на тимчасово окупованій території Луганської області на важливість підтримання військовослужбовців ЗС РФ усіма категоріями громадян, чим окрім іншого, сприяє формуванню позитивної мотивації у молодих людей до проходженню військової служби у Збройних Силах Російської Федерації.

Разом з тим, ОСОБА_5 , у січні 2023 року організувала у м. Сорокине Луганської області (колишня назва м. Краснодон) урочисту посвяту в ряди Всеросійського дитячо-юнацького військово-патріотичного суспільного руху «Юнармія» учнів Станице Луганської гімназії. У інтерв`ю засобу масової інформації «ЛУГАНЬМЕДІА», ОСОБА_5 зазначає, що 33 учні стали «Юнармійцями», а також, що це вже другий загін на територіях, які визволені минулим літом «Луганською Народною Республікою». Тим самим, остання акцентувала увагу населення на тимчасово окупованій території Луганської області щодо виховання (у тому числі військово-патріотичного) підростаючого покоління, надання сприяння у підготовці громадян Російської Федерації до військової служби та формування у молоді готовності, та практичної спроможності до виконання громадянського обов`язку, та конституційних обов`язків щодо захисту Вітчизни.

Окрім того, ОСОБА_5 здійснюючи інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором на території тимчасово окупованої Луганської області неодноразово надавала відеоінтерв`ю телеграм-каналу та групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які 01 лютого 2023 року перейменовані в « ОСОБА_8 », а також Державному унітарному підприємству так званої «Луганської Народної Республіки» «ЛУГАНЬМЕДІА», офіційному сайту з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на якому окрім новин, публікуються закони та підзаконні нормативно-правові акти так званої «Луганської Народної Республіки» та прес-службі» ІНФОРМАЦІЯ_6 » «ЛНР» тощо.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , здійснювала інформаційну діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямовану на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 111-1 КК України.

19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі ЗС РФ), яке керівники РФ назвали переміщенням військових підрозділів у межах звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території АРК і м. Севастополя. 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно з цим, протягом березня-квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом, контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, взяли під контроль будівлі, у яких були розташовані органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьк створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганськ терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які досі функціонують.

Внаслідок військових дій у період із травня по серпень 2014 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації РФ окремих територій України є 19.02.2014. Автономна республіка Крим та м. Севастополь є тимчасово окупованими РФ з 20.02.2014. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими РФ (зокрема окупаційною адміністрацією РФ) починаючи з 07.04.2014, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Надалі, 24.02.2022, президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього близько четвертої години ранку того ж дня ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 Наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти РФ) тощо.

Відповідно до статті 2 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року (далі - Конвенція), вона застосовується до всіх випадків оголошення війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни. Конвенція також застосовується до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жоден збройний спротив.

Таким чином, із 19.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією РФ проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

Відповідно до статті 4 Конвенції, особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Крім того, статтею 13 Конвенції визначено, що положення частини II (Загальний захист населення від деяких наслідків війни) стосуються всього населення країн, які перебувають у конфлікті, без будь-якої дискримінації за ознакою, зокрема, раси, національності, релігійних або політичних переконань, і спрямовані на полегшення страждань, спричинених війною.

Згідно зі статтею 27 Конвенції, особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин, на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

Статтею 29 Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, які перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

Відповідно до статті 51 Конвенції окупаційна держава не має права примушувати осіб, які перебувають під захистом, служити в її збройних чи допоміжних силах. Забороняється будь-який тиск чи пропаганда, спрямовані на забезпечення добровільного вступу на військову службу.

У порушення зазначених норм міжнародного гуманітарного права, з метою забезпечення успішності призовних кампаній і добровільного вступу в її армію, держава - окупант РФ упроваджує й реалізує комплексні програми так званого «військово-патріотичного виховання», а також пропаганду служби в армії РФ шляхом забезпечення загальної орієнтації позитивного ставлення в навчальних закладах на тимчасово окупованій території Луганської області до проходження військової служби в лавах ЗС РФ.

За ініціативою Міністра оборони РФ ОСОБА_9 29 жовтня 2015 року Президентом РФ ОСОБА_10 підписано указ про створення «Юнармії». Рух мав об`єднати всі організації, органи, що займаються допризовною підготовкою громадян. Структура руху має прив`язку до місць дислокації військових частин, військово-учбових закладів, інфраструктури загальноросійської громадсько-державної організації «Добровольное общество содействия армии, авиации и флоту России» - мовою оригіналу (далі ДОСААФ) та Центрального спортивного клубу армії (далі - ЦСКА). Рух «Юнармія» 29 липня 2016 року отримав державну реєстрацію, і з цього моменту організація отримала свій прапор, емблему та стала юридичною особою. Рух почав свою офіційну роботу 01 вересня 2016 року. Для проведення заходів під егідою руху використовується інфраструктура ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЦСКА та ДОСААФ.

Співзасновниками « ОСОБА_11 » є: ДОСААФ РФ, Ветеранська громадська організація ЗС РФ, а також ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Статуту «ДОСААФ РФ» ця державна організація має, крім іншого, за основну мету та завдання організацію патріотичного (військово-патріотичного) виховання громадян.

Відповідно до пункту 2.2 розділу ІІ Статуту «ДОСААФ РФ» для досягнення вказаних цілей у відповідності із постановою Уряду РФ ця державна організація виконує, крім іншого, таку державну задачу, як патріотичне (військово-патріотичне) виховання громадян.

Згідно з пунктом 3.2 розділу ІІІ Статуту «ДОСААФ РФ» в структуру цієї державної організації входять регіональні (міжрегіональні), місцеві й первинні відділення, філії й представництва «ДОСААФ РФ». Регіональні (міжрегіональні), місцеві й первинні відділення «ДОСААФ РФ» (далі -структурні підрозділи «ДОСААФ РФ») діють на підставі Статуту «ДОСААФ РФ» й не в праві приймати свої статути.

Пунктом 12.6 розділу ХІІ Статуту «ДОСААФ РФ» передбачено, що джерелами фінансування цієї державної організації, поряд з іншими, є кошти, що виділяються з федерального бюджету РФ, бюджетних суб`єктів РФ, місцевих бюджетів, кошти федеральних органів виконавчої влади на виконання державних завдань і спів-виконання цільових програм.

На відділення «ДОСААФ РФ» покладено наступні державні завдання:

1) патріотичне (військово-патріотичне) виховання громадян;

2) підготовка громадян по військово-обліковим спеціальностям;

3) розвиток авіаційних і технічних видів спорту;

4) участь у розвитку фізичної культури і військово-прикладних видів спорту;

5) льотна підготовка курсантів льотних освітніх установ професійної освіти, підтримка належного рівня натренованості льотного і інженерно-технічного складу, а також виконання інших видів авіаційних робіт;

6) участь в підготовці до військової служби громадян, що перебувають у запасі;

7) підготовка спеціалістів масових технічних професій і розвиток технічної творчості;

8) участь в ліквідації наслідків стихійних лих, аварій, катастроф і інших надзвичайних ситуацій;

9) утримання об`єктів інфраструктури «ДОСААФ РФ» з метою виконання задач в період мобілізації й у військовий час.

«ДОСААФ РФ» є одним з засновників «Всеросійського дитячо-юнацького військово-патріотичного громадського руху «Юнармія».

28 травня 2016 року прийнято Статут «Всеросійського дитячо-юнацького військово-патріотичного суспільного руху «Юнармія».

Відповідно до пункту 2.1. вищевказаного статуту передбачено наступні цілі руху:

- формування у молоді готовності та практичної здатності до виконання громадянського обов`язку та конституційних обов`язків із захисту Батьківщини.

У пункті 2.2. вищевказаного Статуту серед іншого вказано:

- формування позитивної мотивації у молоді до проходження військової служби та підготовки юнаків до служби у Збройних Силах РФ;

- підвищення у суспільстві авторитету та престижу військової служби.

У відповідності до статті 1 «закону» «Про систему патріотичного виховання громадян Луганської Народної Республіки» патріотичне виховання це систематична та цілеспрямована діяльність органів державної влади та організацій щодо формування у громадян високої патріотичної свідомості, готовності до виконання громадянського обов`язку та конституційних обов`язків щодо захисту інтересів Батьківщини.

Згідно зі статтею 4 вищевказаного «закону» так званої «ЛНР» державна політика у сфері патріотичного виховання ґрунтується, окрім іншого, на принципах системно-організованого підходу, що передбачає скоординовану роботу всіх державних та громадських структур із патріотичного виховання громадян.

Статтею 15 «закону» «Про систему патріотичного виховання громадян Луганської Народної Республіки» визначено, що інформаційне забезпечення системи патріотичного виховання передбачає затвердження патріотизму, готовності до гідного служіння Вітчизні як найважливіших цінностей у свідомості та почуттях громадян, активне використання елементів та ідей патріотичного виховання у засобах масової інформації у процесі здійснення виховної діяльності з усіма категоріями громадян за активної участі соціальних та державних інститутів.

Згідно з Положенням «Про Юнармійський загін», затвердженим Головним штабом Всеросійського дитячо-юнацького військово-патріотичного суспільного руху «Юнармія» у 2023 році, основними формами роботи юнармійського загону, окрім іншого є засвоєння додаткових загальноосвітніх програм з профільних направлень підготовки й військово-прикладних видів спорту, участь у заходах військово-професійної орієнтації, участь у військово-пошукових і археологічних експедиціях.

У тексті «Методичних рекомендацій з організації взаємодії регіональних та місцевих відділень ВВПОД «ЮНАРМІЯ» з органами державної влади та органами місцевого самоврядування» від 09.11.2017, зазначається наступне: «Федеральним законом від 28.03.1998 № 53-ФЗ «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлено, що рішенням вищої посадової особи суб`єкта РФ (керівника вищого виконавчого органу державної влади суб`єкта РФ) створюється призовна комісія суб`єкта РФ. До неї включаються: вища посадова особа суб`єкта РФ із функцією голови комісії; військовий комісар з функцією заступника голови комісії; представник органу виконавчої влади суб`єкта РФ за освітою; представник міністерства внутрішніх справ, управління (головного управління) внутрішніх справ за суб`єктом РФ та ін. Встановлено включення до складу призовної комісії суб`єкта РФ також представників інших органів та організацій суб`єкта РФ.

Дана модель взаємодії Руху з регіональними виконавчими органами державної влади та органами місцевого самоврядування реалізована більшістю суб`єктів РФ. Керівники (представники) ВВП «ЮНАРМІЯ» включаються до основного та резервного складу призовних комісій суб`єктів. В окремих регіонах вже є досвід розвитку цієї норми. Наприклад, у Республіці Інгушетія рішенням Голови республіки визначено функціональні обов`язки призовної комісії республіки, у тому числі представника регіонального відділення ВВП «ЮНАРМІЯ» (Указ Голови Республіки Інгушетія від 23.03.2017 № 58 (ред. від 20.07.2017) «Про проведення чергового призову на військову службу до Збройних Сил Російської Федерації громадян 1999 року народження, й навіть старшого віку, що втратили право на відстрочку»).

Окрім іншого, у «Методичних рекомендаціях з організації взаємодії регіональних та місцевих відділень ВВПОД «ЮНАРМІЯ» з органами державної влади та органами місцевого самоврядування» від 09.11.2017, рекомендується регіональним та місцевим відділенням руху на території своєї присутності активізувати роботу щодо звернення до відповідних державних та муніципальних структур з пропозицією про включення до складу регіональних та муніципальних призовних комісій представників регіональних та місцевих відділень ВВПОД «ЮНАРМІЯ»; при обґрунтуванні своєї пропозиції спиратися на статутні цілі та завдання руху, серед яких підвищення у суспільстві авторитету та престижу військової служби, формування у молоді готовності та практичної спроможності до виконання громадянського обов`язку та конституційних обов`язків щодо захисту Вітчизни (п. 2.1. Статуту руху), формування позитивної мотивації у молодих людей до проходженню військової служби та підготовки юнаків до служби у ЗС РФ (п. 2.2. Статуту руху); здійснювати підготовку свого представника до роботи у складі регіональних та муніципальних призовних комісій, добиватись наявності у нього таких компетенцій: знання законодавства РФ з питань призову громадян на військову службу, вміння дотримуватись регламенту засідання призовної комісії, здатність вносити пропозиції щодо вдосконалення роботи призовної комісії, в тому числі письмово формулювати свою позицію у протоколі засідання призовної комісії; вміння працювати з особовими справами громадян, які перебувають у запасі; знання основних принципів роботи із зверненнями громадян, здатність кваліфіковано розглядати скарги, заяви громадян, які призиваються на військову службу, членів їх сімей на рішення призовних комісій; здатність проводити роз`яснювальну роботу серед громадян, призваних на військову службу та їх батьків.

За таких обставин убачається, що Загальноросійська громадсько-державна організація «ДОСААФ РФ», ІНФОРМАЦІЯ_9 -патріотичний громадський рух «Юнармія» на території Луганської області, тобто на тимчасово окупованій території України, отримуючи фінансування та оснащення від державних органів РФ, організовують здійснення пропаганди серед місцевого населення Луганської області, а саме дітей та підлітків, на користь добровільного вступу до збройних сил та інших силових відомств країни окупанта РФ шляхом навчання громадян основам військового ремесла, здійснення військово-патріотичного виховання для служби в ЗС РФ та інших силових відомствах РФ, таким чином, порушують заборону, передбачену статтею 51 Женевської Конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» від 12 серпня 1949 року, яка набрала чинності для України 03.01.1955.

Достовірно знаючи про тимчасову окупацію РФ території Луганської області, усвідомлюючи нікчемність вищевказаних нормативно-правових актів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_5 виник умисел на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме на організацію й здійснення пропаганди серед населення Луганської області вступу на військову службу до ЗС РФ та підконтрольних їй збройних формувань.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2022 році, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, знаходячись на тимчасово окупованій території м. Луганськ, переслідуючи особисті інтереси, керуючись ідеологічними мотивами, маючи умисел на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме на організацію й здійснення пропаганди серед цивільного населення Луганської області вступу до Збройних Сил та інших силових відомств РФ, реалізуючи його, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної держави - РФ та представниками так званої «ЛНР», отримавши від них пропозицію на зайняття посади начальника штабу регіонального відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 » в «ЛНР».

У ході проведення чергового засідання Всеросійського дитячо-юнацького військово-патріотичного громадського руху «Юнармія» у листопаді 2022 року ОСОБА_5 затверджено на посаду «начальника штабу регіонального відділення « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Реалізуючи свій злочинний умисел на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, ОСОБА_5 з листопада 2022 року забезпечує здійснення пропаганди, що спрямована на позитивне ставлення до проходження служби в армії РФ серед цивільного населення та пропаганду участі в «Юнармії» - дитячо-юнацькому військово-патріотичному русі під патронажем Міністерства оборони РФ серед дітей, яка окрім іншого, виражається у неодноразових виступах в засобах масової інформації так званої «ЛНР».

Зокрема, на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , у січні 2023 року організувала у м. Сорокине Луганської області (колишня назва м. Краснодон) урочисту посвяту в ряди Всеросійського дитячо-юнацького військово-патріотичного суспільного руху «Юнармія» учнів Станично-Луганської гімназії. Після чого, в інтерв`ю засобу масової інформації «ЛУГАНЬМЕДІА», ОСОБА_5 звернула увагу на те, що 33 учні стали «Юнармійцями», а також зазначила, що це вже другий загін на територіях, які визволені минулим літом «Луганською Народною Республікою». Тим самим, остання акцентувала увагу населення на тимчасово окупованій території Луганської області щодо виховання (у тому числі військово-патріотичного) підростаючого покоління; надання сприяння у підготовці громадян РФ до військової служби та формування у молоді готовності, та практичної спроможності до виконання громадянського обов`язку, та конституційних обов`язків щодо захисту Вітчизни.

Окрім того, ОСОБА_5 , неодноразово надавала інтерв`ю телеграм-каналу та групі «Вконтакті» прес-центру т. зв. «Народної міліції «ЛНР», які 01 лютого 2023 року перейменовані в « ОСОБА_8 », а також так званому «Державному унітарному підприємству «ЛНР» «ЛУГАНЬМЕДІА», офіційному сайту з назвою «Луганський інформаційний центр», на якому окрім новин, публікуються закони та підзаконні нормативно-правові акти так званої «ЛНР» та прес-службі « ІНФОРМАЦІЯ_10 », в яких формувала позитивне ставлення молоді й населення до ЗС РФ.

Разом з тим, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника штабу регіонального відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 » в «ЛНР», у квітні 2023 року взяла участь в організації та особисто передала гуманітарну допомогу військовослужбовцям «Народної міліції 2 АК «ЛНР». Після цього ОСОБА_5 надала інтерв`ю засобам масової інформації, під час якого зазначила, що вона переказує вітання від всіх Юнармійських загонів РФ й передає допомогу зібрану регіональним штабом «Юнармії» Московської області. Таким чином, остання звернула увагу населення на тимчасово окупованій території Луганської області на важливість підтримання військовослужбовців ЗС РФ усіма категоріями громадян, чим окрім іншого, сприяла формуванню позитивної мотивації у молодих людей до проходження військової служби у ЗС РФ.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , здійснювала інформаційну діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямовану на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, а також здійснила порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м Луганськ та інших населених пунктів Луганської області, а також проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 08.02.2024 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 на 12.02.2024 о 10:00, на 13.02.2024 о 10:00, на 14.02.2024 о 10:00 за вказаною у повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.03.2023, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу в призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням із прокурором 15.02.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик на 19.02.2024, 20.02.2024, 21.02.2024 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 15.02.2024 та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 15 лютого 2024 року у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.03.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України.

Жодного разу в призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Постановою слідчого від 22.02.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій, захопленням та окупацією більшої частини Луганської області, фактичне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 на цей час не відомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 .

27.02.2024 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська задоволено клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду від 04.05.2023 публікації, розміщеної в соціальній мережі «Вконтакті», яка підтверджує факт здійснення ОСОБА_5 інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, а також порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

- протоколом огляду від 08.05.2023 публікації, розміщеної в соціальній мережі «Вконтакті», яка підтверджує факт здійснення ОСОБА_5 інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, а також порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

- протоколом огляду від 08.05.2023 публікації, розміщеної в соціальній мережі «Вконтакті», яка підтверджує факт здійснення ОСОБА_5 інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, а також порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

- протоколом огляду від 09.05.2023 публікації, розміщеної в соціальній мережі «Вконтакті», яка підтверджує факт здійснення ОСОБА_5 інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, а також порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який підтверджує факт здійснення ОСОБА_5 інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, а також порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю вищевказаної особи;

- протоколом огляду від 07.06.2023 документу (статуту), розміщеному на офіційному веб-сайті Всеросійського дитячо-юнацького військово-патріотичного громадського руху «Юнармія», який підтверджує, що основними цілями та завданнями зазначеного руху, окрім іншого, є формування позитивної мотивації у молоді до проходження військової служби та підготовки юнаків до служби у Збройних Силах РФ;

- висновком експерта, за результатами проведення портретної експертизи, у якому ідентифіковано особу, що здійснює інформаційну діяльність в ЗМІ так званої «ЛНР», як ОСОБА_5 ;

- висновком експерта, за результатами проведення семантико-текстуальної експертизи, у якому підтверджується факт здійснення ОСОБА_5 пропаганди, зокрема пропаганди вступу до Всеросійського дитячо-юнацького військово-патріотичного громадського руху «Юнармія».

Згідно Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, організації категорично забороняється здійснювати будь-яке втручання або діяльність політичного, військового, релігійного чи расового характеру, у зв`язку з чим співпраця каналами Інтерполу щодо вказаної особи є неможливою.

Таким чином, офіційно оголосити підозрювану ОСОБА_5 в міжнародний розшук не надається можливим через суперечність правилам Інтерполу.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 297-2 КПК України вище вказані докази підтверджують, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України.

Про факт переховування підозрюваної ОСОБА_5 від слідства та суду свідчить те, що вона на виклики до слідчого та прокурора для проведення слідчих дій, вручення письмового повідомлення про підозру не з`явилась, а тому в повній мірі можна стверджувати про переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відомості про переховування підозрюваної ОСОБА_5 підтверджуються опублікованими повістками про виклик, наведеними у цьому клопотанні та показаннями свідка ОСОБА_16 .

Враховуючи те, що підозрювана належним чином викликалась для вручення повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`явилась у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що відповідно до проколів огляду Інтернет-ресурсів та протоколу допиту свідка, у період з листопада 2022 року по квітень 2023 року, ОСОБА_5 перебуває на території м. Луганськ, тобто на території України, яка на цей час тимчасово окупована рф та незаконними збройними формуваннями, з урахуванням наведеного необхідно вважати, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон) тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки й оборони України, введеним у дію наказом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом й при цьому в даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У цьому випадку, достатньо довести, що окремо визначена території відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1) частина території України, в межах якої збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2) частина території України в межах якої збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі Перелік), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (зі змінами, затвердженими Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 09 березня 2023 року № 84 «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»), Луганський район є тимчасово окупованою територією України з 07.04.2014. Таким чином, факт тимчасової окупації території Луганського району є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки й оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене, достовірно встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 :

- обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України;

- переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклик слідчого, зокрема, не прибула на виклик без поважної причини 6 разів);

- перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, слідчий вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.03.2023, стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні просив винести рішення на розсуд суду.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000746 від 09.03.2023є

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м Луганськ та інших населених пунктів Луганської області, а також проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 08.02.2024 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 на 12.02.2024 о 10:00, на 13.02.2024 о 10:00, на 14.02.2024 о 10:00 за вказаною у повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.03.2023, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу в призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням із прокурором 15.02.2024, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик на 19.02.2024, 20.02.2024, 21.02.2024 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 15.02.2024 та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 15 лютого 2024 року у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.03.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованому йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване їй правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрювана постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити її точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваної на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою слідчого від 22.02.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

27.02.2024 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1. 2. ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрювана належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно показань свідків перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрювана переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Отже, матеріалами клопотання також підтверджено, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність підозрюваної до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5, КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000746 від 09.03.2023 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження №0000746 від 09.03.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 09-15 годині 03.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1