Справа №766/4116/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона подання в.о. начальника відділу № 29 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

в с т а н о в и в:

19.03.2024 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло подання в.о. начальника відділу № 29 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На обґрунтування клопотання зазначено, що вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 06.09.2021 року, ОСОБА_4 , засуджена за ч.1 ст. 126-1 КК України до 150 годин громадських робіт. З початком повномаштабного вторгнення рф та окупації Херсонської області, доступ до матеріалів особових справ засуджених був тимчасово відсутнім Зв`язок з ОСОБА_3 було втрачено, та в подальшому з 04.01.2023 року контакти з нею відновились через її доньку, яка перебуває за кордоном. Оскільки розпорядження та вирок відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання 21.02.2022 року, виклик їй було направлено 25.02.2022, тому направлення для відбування покарання їй було не видано. На даний час ОСОБА_4 проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , яка продовжує перебувати під окупацією. За період перебування на обліку, ОСОБА_3 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась про що свідчить вимога про судимість від 16.03.2024 року та вимога від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про відсутність фактів притягнення до адміністративної відповідальності за період з моменту скоєння кримінального правопорушення, а саме: з 3 кварталу 2020 року по 1 квартал 2024 року. За межі України не виїжджала, про що свідчать щоквартальні відомості з Державної прикордонної служби України. Відповідно до повідомлення Первомайського відділу РАЦС від 16.03.2024 року актовий запис про смерть відносно ОСОБА_3 у базі померлих осіб відсутній. Згідно інформації з Національної соціальної сервісної служби України від 07.04.2023 року відомостей щодо засудженої в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутні.

ОСОБА_3 для участі в судовому засіданні не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи ту обставину, що неявка останньої, з огляду на положення ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового засідання, суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним в заяві за відсутності останньої.

Прокурор надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що подання підтримує та просить його задовольнити.

Представник «Центр пробації» в судове засідання не з`явилась, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання враховуючи таке.

Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 06.09.2021 року по справі № 653/346/21 вона була засуджена за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Відповідно до вимоги про судимість, ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувалась. Крім того, до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку з 1-го кварталу 2019 по 1 квартал 2024 року не притягувалась.

Покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою відповідно до вимог цього Кодексу. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації (ч. ч. 1-3 ст. 36 КВК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КВК України засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

За порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також порушення громадського порядку, за яке засудженого було притягнуто до адміністративної відповідальності, до нього уповноваженим органом з питань пробації може бути застосоване застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України (ч. ч. 1, 2 ст. 40 КВК України).

Особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме: два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України).

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються (ч. 3 ст. 80 КК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80 КК України).

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 (справа №5-324кс15) правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. ст. 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

З огляду на це неприбуття для відбування покарання у виді громадських робіт саме по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

Існування в Кримінальному кодексі України цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Враховуючи той факт, що станом на 01.04.2024 закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 06.09.2021 року, факт ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання не встановлений вироком суду, засуджена ОСОБА_3 нового злочину не вчинила, а тому суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України, призначеного вироком Генічеського міського суду Херсонської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 36-40 КВК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання в.о. начальника відділу № 29 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт у зв?язку із закінченням строків давності виконання вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 06.09.2021 року

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1