Єдиний унікальний номер 333/4769/24
Провадження 1-кс/333/1988/24
УХВАЛА

Іменем України

15 липня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового зсідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурорки першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ДБР Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000096 від 21.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.07.2024 до суду звернулася прокурорка першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ДБР Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000096 від 21.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 21.09.2023, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до ст. ст. 8, 19, 68 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено та діє до цього часу.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів віднесені органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь, зокрема, у нагляді і контролі за виконанням законів.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052 (далі - Положення) передбачено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ, і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 3 Положення, основними завданнями служби є реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 передбачено наступне:

- п. 3: особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання;

- п. 6: особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюються дія вимог та обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції»;

- п. 13: особи рядового і начальницького складу вважаються такими, що виконують службові обов`язки:

1) на території органу і підрозділу цивільного захисту або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком дня (розкладом занять);

2) під час прямування на службу або із служби, службових поїздок, повернення до місця служби;

3) під час перебування поза місцем розташування органу і підрозділу цивільного захисту, якщо під час такого перебування вони виконують свої обов`язки або направлені за наказом відповідного керівника (начальника).

- п. 19: для осіб рядового і начальницького складу встановлюється п`ятиденний 40- годинний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для осіб рядового і начальницького складу, курсантів (слухачів) закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, або їх відокремлених структурних підрозділів - шестиденний робочий тиждень з одним днем відпочинку. Несення внутрішньої, гарнізонної та караульної служби особами рядового і начальницького складу може здійснюватися понад установлену тривалість робочого часу. При змінному режимі служби встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни. У разі виконання службових обов`язків понад установлену тривалість робочого часу надається час для відпочинку протягом двох наступних місяців;

- п. 20: у разі встановлення режимів підвищеної готовності, надзвичайної ситуації, надзвичайного стану, а також проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, гасіння пожеж, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій особи рядового і начальницького складу несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні, святкові та неробочі дні;

- п. 22: внутрішній розпорядок, в якому визначено вимоги до організації служби, та розпорядок дня в органах і підрозділах цивільного захисту встановлюються їх керівниками (начальниками) з урахуванням особливостей діяльності таких органів і підрозділів;

- п. 27: керівники (начальники) органів і підрозділів цивільного захисту несуть персональну відповідальність за невиконання вимог цього Положення та інших нормативно-правових актів з питань проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу;

- п. 27-1: особам начальницького складу забороняється під час проходження служби займатися підприємницькою або іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) діяльністю;

- п. 31: особи рядового і начальницького складу зобов`язані:

- добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені на них згідно із займаною посадою службові обов`язки;

- додержуватися вимог антикорупційного законодавства;

- виявляти повагу до колег по службі, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

- повідомляти безпосередньому керівникові (начальникові) про місце свого перебування під час відпустки та у разі відсутності на службі з інших поважних причин (перебування на лікарняному тощо).

Статтею 139 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до п. 3 розд. VІ Умов оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.08.2015 № 975, оплата праці працівників здійснюється пропорційно до відпрацьованого часу відповідно до посадового окладу з урахуванням підвищень, доплат, надбавок, премій та інших заохочувальних виплат, передбачених чинним законодавством. Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 № 623 передбачено наступне:

- п. 4 розд. І: грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які:

- займають посади осіб рядового і начальницького складу, передбачені штатами в апараті Державної служби України з надзвичайних ситуацій, її територіальних органах та підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, закладах освіти, наукових установах та інших підрозділах, в яких особи рядового і начальницького складу проходять службу цивільного захисту;

- навчаються в закладах вищої освіти цивільного захисту;

- перебувають у розпорядженні відповідних керівників органів управління (підрозділів).

- п. 5 розд. І: при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день перебування на службі визначається шляхом поділу суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

- п. 7 розд. І: за час відсутності особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту на службі без поважних причин (прогул) грошове забезпечення не виплачується.

Підставою для припинення виплати грошового забезпечення особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту є мотивований рапорт безпосереднього керівника про обставини невиходу на службу та наказ керівника органу управління (підрозділу), у якому зазначається, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

У ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження установлено, що службові особи ГУ ДСНС України у Запорізькій області за попередньою змовою групою осіб вчиняють розтрату бюджетних коштів шляхом зарахування на службу осіб, які фактично на роботу не виходять, однак отримують заробітну плату/грошове забезпечення.

Так, до вказаного злочину причетний ОСОБА_4 , який займає посаду начальника 1 Державної пожежно-рятувальної частини НОМЕР_1 Державного пожежно-рятувального загону ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , який зарахований на службу в 9 Державну пожежно-рятувальну частину 3 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Запорізькій області (відряджений до 1 Державної пожежно-рятувальної частини 4 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Запорізькій області).

11.07.2024 прокурором Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2024 (ЄУН 333/4769/24) проведено обшук у нежитловому приміщенні будівлі станції технічного обслуговування, де працює ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході проведення зазначеного обшуку вилучено:

- рапорт пожежного-рятувальника ОСОБА_5 щодо надання матеріальної допомоги за 2024 рік, написаний на аркуші паперу білого кольору формату А 4;

- відеореєстратор ІНФОРМАЦІЯ_2 на який здійснювався відеозапис з камер відеоспостереження, встановлених на території підприємства.

11.07.2024 постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 перераховані вище документи та речі, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000096 від 21.09.2023, у зв`язку з їх відповідністю ст. 98 КПК України.

У ході подальшого проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, вказані документи та речі підлягають подальшому огляду та дослідженню, у тому числі шляхом призначення та проведення судових експертиз.

Прокурорка ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явилася будучи належним чином повідомлена, надала до суду заяву про слухання клопотання за її відсутності.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

21.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 191 КК України (кримінальне провадження №0000096).

В клопотанні прокурора зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні, саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ; матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом проведення обшуку; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, за необхідне накласти арешт на майно вилучене під час обшуку в нежитловому приміщенні будівлі станції технічного обслуговування, де працює ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурорки першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ДБР Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000096 від 21.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно яке було вилучено в ході проведення обшуку у нежитловому приміщенні будівлі станції технічного обслуговування, де працює ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- рапорт пожежного-рятувальника ОСОБА_5 щодо надання матеріальної допомоги за 2024 рік, написаний на аркуші паперу білого кольору формату А 4;

- відеореєстратор Technology (виробник Чженцзян Дахуа Візіон Технолоджі Ко ЛТД), s/n 9E0E665PAZFA220 на який здійснювався відеозапис з камер відеоспостереження, встановлених на території підприємства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1