УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача ВД Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у не розгляді заяви про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0001725 від 06.10.2022,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у не розгляді заяви про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0001725 від 06.10.2022.

Скарга мотивована тим, що 26.07.2022 ОСОБА_4 до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві подано заяву про вчинення щодо нього невстановленими особами діянь, які мають ознаки кримінальних правопорушень. 05.10.2022 за вказаною заявою зареєстровано кримінальне провадження №0001725, надано правову кваліфікацію за ст.. 356 КК України, досудове розслідування за яким проводиться дізнавачем відділу дізнання Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 .

Матеріалами досудового слідства встановлено, що 25.07.2022 близько дев`ятої години вечора, ОСОБА_4 , знаходячись у своїй квартирі за адресою АДРЕСА_1 , почув гучний шум зі сторони вхідної двері, підійшовши до двері, не зміг її відкрити оскільки вона була заблокована ззовні. Так як заявник проживає на першому поверсі багатоквартирного будинку, він зміг вийти з квартири через вікно на вулицю, звідки зайшов до свого під`їзду, де побачив чоловіків, які вчиняли дії з блокування його дверей до квартири будівельними матеріалами (цеглою), при цьому пошкодили майно ОСОБА_4 .

Таким чином, внаслідок кримінального правопорушення ОСОБА_4 було завдано моральної, фізичної та майнової шкоди.

Представником ОСОБА_4 направлено засобами поштового зв`язку у вказаному кримінальному провадженні заяву від 24.05.2024 про залучення його до провадження як потерпілого.

Листом від 21.06.2024 за № 86185-2024 Солом`янське УП ГУ Національної поліції у м. Києві повідомило про відмову у задоволенні поданої заяви зазначаючи, що відсутні докази завдання ОСОБА_4 будь-якої шкоди.

Однак, відомості про винесення постанови про відмову у задоволенні поданої заяви та постанови надано не було.

Вказав, що слідчим не було винесено мотивовану постанову про відмову або часткову відмову в задоволенні клопотання про залучення до справи як потерпілого, що передбачено нормами статті 55, 110 КПК України. В даному випадку відсутність вмотивованого рішення слідчого у результаті розгляду клопотання є неналежним процесуальним реагуванням у розумінні ст. 303 КПК України.

Також скаржник просив розгляд справи проводити без його участі та без участі ОСОБА_4

Скаржника про час та місце розгляду скарги повідомлено належним чином.

Інші сторони у судове засідання, будучи повідомленими про нього згідно

ст. 135 КПК України, не з`явилися, про поважні причини неявки регламентовані

ст. 138 вказаного Кодексу не повідомили, однак слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 вказаного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст.306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному ви падку, перейти до розгляду скарги по суті у відсутність вказаних сторін.

Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї докази, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, при перевірці матеріалів скарги встановлено наявність заяви ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілого та відповіді начальника сектору дізнання

ВП Солом`янського УП ГУНП у м. Києві в якому зазначається, що досудовим розслідуванням не встановлено завдання ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди, тобто заяву ОСОБА_4 не розглянуто у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством (ст. 220 КПК України).

Згідно ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Тобто, у силу норм ст. 55 вказаного Кодексу, фізичній особі може бути відмовлено у визнанні потерпілим, якщо заява подана фізичною особою, якій кримінальним правопорушенням не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

У даній ситуації, суб`єкт оскарження не розглянув у відповідності до вимог

ст. 220 КПК України заяву ОСОБА_4 про визнання потерпілим з тієї підстави, що фізичній особі, за заявою якої розпочато досудове розслідування не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також те, що останнім не долучено до матеріалів кримінального провадження документи, що підтверджують розмір шкоди.

Порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

На цей час, встановлений у КПК порядок свідчить, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, встановлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч.1 ст. 220 КПК України).

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК України).

З урахуванням того, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у тому числі потерпілим, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Питання здійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, стосується строків регламентованих вказаним Кодексом щодо розгляду клопотань, заяв сторін, у ракурсі норм ст. 220 того ж Кодексу, в їх системному зв`язку, у строк не більше трьох днів з моменту подання того чи іншого звернення, бо у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України).

Також слід врахувати, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає, що її застосування перебуватиме у справедливому балансі з обставинами самої справи.

А тому, у світлі наведених засад кримінального провадження, визначених частиною першою статті 7 вказаного Кодексу, слідчий суддя вважає за можливе розглянути вказане питання по суті, так як таке застосування норм права перебуватиме у справедливому балансі з обставинами самої справи, тобто буде справедливим.

Тим паче, що справедливість, дійсно, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні певного питання для регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

При розгляді скарги по суті, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що в силу положень чинного кримінального процесуального законодавства України, заявлене ОСОБА_4 клопотання (заява) не розглянуто з дотриманням вимог

ст. 220 КПК України.

Суб`єкт оскарження будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання письмових заперечень до суду, з зазначенням належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання вчинити дію за клопотаннями згідно ст. 220 КПК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.

З цих підстав слідчий суддя, керуючись ст.ст. 55,110, 220, 303-307, 369-372,

376 КПК України,

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача ВД Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у не розгляді заяви про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0001725 від 06.10.2022 - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу ВД Солом`янського УП ГУНП у м. Києві відповідно до вимог ст. 55, 110, 220 КПК України розглянути заяву представника

ОСОБА_4 про залучення останнього як потерпілого у кримінальному провадженні №0001725 від 06.10.2022, в строки визначені ст. 220 КПК України та з урахуванням положень ст. ст. 28, 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_6