Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/402/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження № 0000210 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івано-Благодатне Кропивницького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, призваного за мобілізацією на посаду стрільця 3-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 3-ої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 4 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 5300 грн. 96 коп.

Вирішено долю речових доказів по справі.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену в умовах дії воєнного стану, за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 3-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 3-ої стрілецької роти, 29.12.2023 приблизно о 19 годині 55 хвилин, тобто в період дії воєнного стану, перебував у приміщенні супермаркету «Велмарт», що належить ТОВ «Фудком» та розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Юрія Коваленка, 2-а та в цей момент у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме товару належного ТОВ «Фудком» з вищезазначеного супермаркету.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не буде помічений, перебуваючи в приміщенні торгового залу супермаркету «Велмарт», шляхом вільного доступу з торгівельних полиць викрав належні ТОВ «Фудком» товарно-матеріальні цінності на загальну суму 2391 гривня 88 копійок.

Крім того, 24.01.2024 приблизно о 17.00 годині, більш точного часу не встановлено, тобто в період дії воєнного стану, ОСОБА_6 перебував в приміщенні супермаркету «Велмарт», що належить ТОВ «Фудком» та розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Юрія Коваленка, 2-а та в цей момент у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме товару належного ТОВ «Фудком» з вищезазначеного супермаркету.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не буде помічений, перебуваючи в приміщенні торгового залу супермаркету «Велмарт», шляхом вільного доступу з торгівельних полиць викрав належні ТОВ «Фудком» товарно-матеріальні цінності на загальну суму 630 гривень 38 копійок.

Також, 31.01.2024 в період часу з 18.05 год по 18.27 год, в період дії воєнного стану, ОСОБА_6 перебував в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр К», що належить ТОВ «Епіцентр К» та розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Попова, 8-а та в цей момент у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме товару належного ТОВ «Епіцентр К» з вищезазначеного гіпермаркету.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не буде помічений, перебуваючи в приміщенні торгового залу гіпермеркету «Епіцентр - К», шляхом вільного доступу з торгівельних полиць викрав належні ТОВ «Епіцентр - К» товарно-матеріальні цінності на загальну суму 5477 гривень 16 копійок.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи, просить вказаний вирок суду змінити та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків визначених ст. 76 КК України, а в іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Отже, захисник вказує на те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому вказує на те, що суд І-ої інстанції, всупереч приписам ст. ст. 65-67 КК України не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують та ставлення обвинуваченого до вчиненого.

Отже, вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що обвинувачений характеризується позитивно, осудний, призваний під час мобілізації та проходить військову службу, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей. До пом`якшуючих обставин судом враховано щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обтяжуючих обставин не встановлено. Перелічені пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин, та характеристика обвинуваченого безумовно істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння та особи обвинуваченого та дають підстави для пом`якшення покарання.

Перерахування в повній мірі вищевказаних обставин призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок суворості.

У судових дебатах, сторона захисту наполягала на застосуванні до обвинуваченого, при вирішенні питання про призначене покарання, положень ст. 75 КК України, оскільки досягнення мети покарання в даному випадку можливе без ізоляції ОСОБА_6 від суспільства.

Також, для застосування положень ст. 69 КК України необхідно наявність кількох пом`якшуючих обставин, але суд першої інстанції в оскаржуваному вироку хоча й дійшов висновку про наявність двох пом`якшуючих обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, проте не знайшов підстав для застосування положень ст. ст. 69,75 КК України.

Сторона захисту наполягає, що суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_6 , за наявності пом`якшуючих покарання обставини, відсутності обтяжуючих покарання обставин, щиросердному каятті та осуду обвинуваченим своїх дій, дійшов хибного висновку про неможливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та відсутності підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

На думку сторони захисту, застосування положень ст. 75 КК України, в даному випадку не буде суперечити вимогам матеріального закону та у повній мірі забезпечить досягнення мети кримінальної відповідальності. Виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , а також запобігання вчиненню нових злочинів обвинуваченим, можливе саме без ізоляції його від суспільства.

Заслухавши доповідача, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу і просила її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив відмовити у її задоволенні, а вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У межах даного кримінального провадження вирок суду першої інстанції оскаржено лише в частині призначеного покарання.

Сторонами судового провадження фактичних обставин справи, доведеності винуватості ОСОБА_6 та кваліфікації його дій - не оскаржено.

Відтак, колегія суддів не надає оцінки означеним обставинам, вважаючи винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке його засуджено доведеною, а кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України, правильною.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який є осудним, не одруженим, у період часу з 13.02.2024 року по 14.02.2024 перебував на стаціонарі в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» з діагнозом психічні та поведінкові розлади, спричинені вживанням комбінації психоактивних речовин, психотичний шизофреноподібний розлад, раніше не судимий, однак по іншому кримінальному провадженню притягується до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України. Обставинною, що пом`якшує покарання обвинуваченому судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин районний суд правильно дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк, обґрунтовано призначивши йому фактично мінімальне покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією статті обвинувачення.

Тобто, вид та розмір призначеного йому покарання є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене діяння, а й буде запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що районним судом не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки як вбачається з вироку суду вказану обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого у повній мірі враховано районним судом при призначенні покарання обвинуваченому, у зв`язку з чим йому призначено мінімально можливе покарання у межах санкції статті обвинувачення.

Колегія суддів звертає увагу, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення обвинуваченого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, але й інші обставини справи.

Враховуючи те, що обвинувачений вчинив ряд крадіжок (3 епізоди), виявляв і на даний час виявляє психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання наркотичних засобів, інших психоактивних речовин, наразі притягується до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України, а тому колегія суддів погоджується, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 , відповідає загальним засадам призначення покарання, є справедливим та домірним вчиненому, при цьому підстави для звільнення обвинуваченого від відбування такого покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, про що захисник - адвокат ОСОБА_7 порушив питання у апеляційній скарзі, у справі відсутні.

Крім того, вимоги сторони захисту, про необхідність застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, з урахуванням наявності двох пом`якшуючих обставин обвинуваченому, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, - є безпідставними.

Слід зазначити, що призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України можливе лише за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину й особи винного.

Разом з тим, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є однією обставиною, що пом`якшує обвинуваченому покарання, а тому підстав для застосування ст. 69 КК України, у даному кримінальному провадженні, апеляційний суд не вбачає.

Отже, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, колегія суддів істотних порушень кримінально - процесуального законодавства по даному кримінальному провадженню, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення, не встановила.

За таких обставин апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2024 стосовно ОСОБА_6 - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2