Справа № 953/4223/24
н/п 1-кс/953/5140/24
"15" липня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 , шляхом зменшення розміру застави, подане в порядку ст.201 КПК України, -
11.07.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу, в якому він просить змінити запобіжний захід, шляхом зменшення розміру застави, а також змінити обов`язок покладений на підозрюваного «не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду» на «не покидати межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду».
На обґрунтування клопотання захисник зазначає, зокрема, що слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова 18 травня 2024 року стосовно ОСОБА_3 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі семидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 гривень. ОСОБА_3 вніс визначений слідчим суддею розмір застави і відповідно до ухвали суду на нього покладені обов`язки, в тому числі і не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.
Кошти на внесення застави зібрані побратимами ОСОБА_3 , які фактично надані в борг ОСОБА_3 для внесення застави. ОСОБА_3 не має можливості повернути побратимам вказані кошти.
Захисник зазначає, що ОСОБА_3 являється кадровим військовим, який фактично з 1992 року служить в збройних силах та з перших днів війни захищає державу від віроломного повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України.
В теперішній час ОСОБА_3 у складі підрозділу, де проходить службу, здійснює захист Харківської області. Бійці підрозділу переводяться на рубежі безпосереднього зіткнення з ворогом. ОСОБА_3 , як заступник командира батальйону відповідно до своїх посадових обов`язків і дисциплінарного статуту ЗСУ зобов`язаний перебувати у підрозділі за місцем його тимчасової дислокації ( на передовій) і така необхідність може виникнути у буть який час доби у тому числі і в нічний, коли неможливо буде попередити ні слідчого ні прокурора, а тому захисник просить змінити покладений на підозрюваного обов`язок «не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду» на обов`язок «не покидати межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду» .
Також, захисник зазначив, що з моменту обрання запобіжного заходу пройшло більше місяця. За цей час, ОСОБА_3 у повній мірі виконував покладені ухвалою слідчого судді обов`язки, а тому просить суд зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, які на його думку, у повній мірі забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 .
Підозрюваний та його захисник клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання в повному обсязі, вказувала, що застава з урахуванням неправомірної вигоди і суми доходів підозрюваного, є посильною для підозрюваного.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав
Відповідно до частини 1 статті 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
В той же час, відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Вирішуючи зазначене клопотання слід виходити із загальних засад кримінального процесу, серед яких диспозитивність, змагальність і рівність сторін в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, і положень, які регламентують взагалі можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку запобіжних заходів і конкретний вибір того заходу, який в повній мірі зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, як того вимагає ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
17 травня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2024 року до ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 211 960 грн, та у разі внесення суми застави, покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання в м. Харків; здати на зберігання до Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
20 травня 2024 року ОСОБА_5 вніс заставу та ОСОБА_3 , був звільнений з-під варти.
11 липня 2024 року, нього ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2024 року обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, строком на 1 (один) місяць 6 днів, тобто до 17 серпня 2024 року включно, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- не відлучатися з Харківської області без дозволу слідчого, прокурора;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця служби;
- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , за виключенням випадків сумісної участі у виконанні бойових завдань по захисту територіальної цілісності України;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Таким чином, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2024 вже змінено обов`язок підозрюваного не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, на обов`язок підозрюваного не відлучатися з Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, а тому в цій частині клопотання захисника слід відмовити.
Доводи сторони захисту щодо необхідності зменшення розміру визначеної ОСОБА_3 застави зводяться до сумлінної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_3 . Однак, слід зауважити, що слідчий суддя, визначаючи розмір застави, виходив з обставин інкримінованого кримінального правопорушення, наявності обґрунтованої підозри та ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Зазначена підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування доказах.
Отже, наявність обґрунтованої підозри та ризиків кримінального провадження перевірялася під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 та при продовженні дії покладених на підозрюваного обов`язків. Разом з тим, "обґрунтованість підозри" - поняття, яке не є незмінним протягом всього досудового розслідування. Зі сплином строку досудового розслідування відомості, на яких ґрунтується підозра, мають стати більш спроможними на користь причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування. Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.
В обґрунтування зміни запобіжного заходу захисник посилається на належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Однак слідчий суддя зауважує, що посилання захисника на добросовісне виконання підозрюваним таких обов`язків саме по собі не спростовує і не нівелює ризики, про які йдеться у вищевказаних ухвалах слідчих суддів Київського районного суду м. Харкова про покладення та продовження строку дії обов`язків на підозрюваного. Виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі підозрюваного і, тим більше, обумовлює зміну запобіжного заходу. Водночас відсутність встановлених раніше ризиків кримінального провадження не аргументована в тій мірі, щоб цього було достатньо для відповідного висновку про необхідність зміни запобіжного заходу.
Приписи ч. 5 ст. 194 КПК України обумовлюють покладення обов`язків із застосуванням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Отже, покладення обов`язків є наслідком застосування запобіжного заходу, вони мають похідний характер і залежать від застосованого запобіжного заходу (його суворості), а не навпаки. Тому зменшення переліку обов`язків не може впливати на застосований запобіжний захід і не є підставою для його зміни.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2024 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 , стороною обвинувачення було доведено наявність трьох ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України: можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.
Відповідно, слідчий суддя вважає, що вищеперелічені ризики продовжують існувати.
Варто додати, що ризики, передбачені ч.1 ст.1 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця). Так, застава забезпечує виконання підозрюваним обов`язків, покладених на підозрюваного як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених слідчим суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Матеріали клопотання свідчать про те, що зазначений розмір застави, з однієї сторони, є цілком помірним для підозрюваного (застава вже в будь-якому випадку внесена), з іншої - залишається необхідно високим для забезпечення ризику втрати цих грошових коштів у разі неналежної процесуальної поведінки підозрюваного. Тому належна поведінка підозрюваного не є новою обставиною, яка перебуває у безпосередньому взаємному зв`язку із застосованим щодо ОСОБА_3 запобіжним заходом. Тож посилання на цю обставину не може зумовлювати зміну застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави в контексті зменшення його розміру.
Посилання в клопотанні на те, що кошти на внесенні застави підозрюваному ОСОБА_3 зібрані його побратимами, були фактично йому запозиченні, та наразі він не має змоги повернути їм вказані кошти, не може бути підставою для зміни запобіжного заходу підозрюваному.
Застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК). При цьому, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
За умови зменшення існування ризику кримінального провадження застава зможе і в подальшому достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, хоча і в меншому розмірі, ніж її було визначено первісно.
Тобто застава забезпечує дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Варто зауважити, що при внесенні коштів в якості застави заставодавець має усвідомлювати пов`язані з цим ризики, в тому числі і можливість звернення внесених коштів у дохід держави, адже відповідно до приписів ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
На думку слідчого судді, наразі розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді від 18.05.2024, здатен і надалі забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 .
Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність нових підстав для зміни вже застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу, а відтак, слід залишити запобіжний захід у виді застави в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 гривень, оскільки саме такий запобіжний захід на цьому етапі досудового розслідування є достатньо дієвим. Розмір застави визначався слідчим суддею виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану, та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, тобто з урахуванням приписів ч.4 ст.182 КПК України.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 182, 183, 201 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 , шляхом зменшення розміру застави, подане в порядку ст.201 КПК України - відмовити
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1