Справа №:755/9183/19
Провадження №: 1-в/755/263/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо засудженої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області з 05 серпня 2019 року.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.Вирок набрав законної сили 27.07.2019 р. та був звернений до виконання.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 80 КК України, особа, яка звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 2 роки, та до закінчення строку виконання вироку, засуджений не вчинив нового злочину.

Відповідно до інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві за вх. №2475 від 10 травня 2023 року, фактів вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, виявлено не було.

У зв`язку із цим уповноважений орган з питань пробації порушує питання щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Начальник Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 в судове засідання не прибув.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечувала.

Особа, щодо якої вирішується подання, в судове засідання не прибула. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши доводи подання, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали, які надані до суду, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 74 КК України визначено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать про те, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

З матеріалів наданих до суду вбачається, що ОСОБА_5 була засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вказаний вирок суду набрав законної сили 23.07.2019 р. та був звернений до виконання.

05.08.2019 року Інспектором Дніпровського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, ОСОБА_5 було надіслано повідомлення, про те, що вироком Дніпровського районного суду від 19.06.2019 року, останню було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.також їй було роз`яснено наслідки невиконання судового рішення. Проте, відомості про його належне вручення засудженій ОСОБА_5 відсутні.

Крім того, з матеріалів наданих до суду, вбачається, що починаючи з 2019 року інспектори Дніпровського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, ОСОБА_5 неодноразово зверталися до суду із поданнями в порядку ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України про заміну призначеного покарання у виді штрафу покаранням відповідно до закону.

Проте, ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва, а саме від 25.09.2019 року, 30.10.2019 р., 19.12.2019 року, 12.02.2020 р., 04.05.2020 р., 27.07.2020 р., 31.05.2021 р. у задоволенні подання про заміну призначеного покарання у виді штрафу покаранням відповідно до закону щодо ОСОБА_5 , засудженої вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2019 року було відмовлено.

Із зазначених вище ухвал, вбачається, що відділом пробації не надано доказів того, що компетентними органами з виконання покарань у виді штрафу вживалися заходи щодо з`ясування можливого місця перебування засудженої, а також підстав, з яких засуджена не сплачувала штраф (з об`єктивних причин, чи в її діях був прямий умисел на несплату штрафу.

Відповідно до інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві за вх. №2475 від 10 травня 2023 року, фактів вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, виявлено не було.

Згідно з наданої інформації Київським відділом державної реєстрації смерті № 1119/33.12-58 від 26.04.2023 року, у відділі не проводилася державна реєстрація смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 24 грудня 2015 року (справа № 5-324кс15), згідно якого ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки матеріали, надані до суду, не містять відомостей про умисне ухилення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком суду, а також про вчинення нею нового кримінального правопорушення у період з дня набрання вироком законної сили до закінчення строку давності його виконання, підстави для висновку, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, у суду відсутні.

Так, згідно положень ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Обов`язковими умовами при звільненні особи від відбування покарання у відповідності до положень ч. 1 ст. 80 КК України є: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що строк давності виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року закінчився, факт ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання за вказаним вироком в судовому засіданні не був встановлений, а також у суду відсутні відомості про те, що засуджена вчинила нове кримінальне правопорушення до закінчення строку давності виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення подання уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі викладеного та керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1