Справа № 184/152/24
Номер провадження 1-кп/184/74/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 06.01.2024 року відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шолохове, Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянка України, заміжня, освіта середня, не працююча, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

В період дії воєнного стану, введеного на території України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в грудні 2023 року ОСОБА_3 дізналася пароль доступу до мобільного додатку «Приват24» в мобільному телефоні раніше знайомої ОСОБА_5 і у неї виник злочинний намір на таємне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , що зберігаються на банківських рахунках ОСОБА_5 , до яких є доступ з мобільного додатку «Приват24» в її телефоні. Реалізуючи свій злочинний намір 08.12.2023 о 10 годині 32 хвилини, ОСОБА_3 прийшла додому до ОСОБА_5 за адресою квартира АДРЕСА_2 , та попросила у ОСОБА_5 мобільний телефон, нібито для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_5 , не підозрюючи про справжній намір ОСОБА_3 надала їй свій мобільний телефон, в якому був встановлений мобільний додаток «Приват24». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 08.12.2023 о 10 годині 32 хвилини, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , переконавшись, що ніхто не бачить її протиправних дій, діючи таємно, умисно, із корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом введення паролю, увійшла в мобільний додаток «Приват24» в належному ОСОБА_5 телефоні та здійснила переказ грошових коштів в сумі 1300 гривень з банківського рахунку в КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_5 , на свій банківський рахунок в АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 . Вказаними діями ОСОБА_3 таємно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 на суму 1300 гривень, спричинивши потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, в період воєнного стану, введеного на території України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в грудні 2023 року ОСОБА_3 дізналася пароль доступу до мобільного додатку «Приват24» в мобільному телефоні раніше знайомої ОСОБА_5 і у неї повторно, після таємного викрадення грошових коштів ОСОБА_5 08.12.2023 о 10 годині 32 хвилини, виник злочинний намір на таємне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , що зберігаються на банківських рахунках ОСОБА_5 , до яких є доступ з мобільного додатку «Приват24» в її телефоні. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 08.12.2023 о 17 годині 54 хвилини, прийшла додому до ОСОБА_5 за адресою квартира АДРЕСА_2 , та попросила у ОСОБА_5 мобільний телефон, нібито для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_5 , не підозрюючи про справжній намір ОСОБА_3 надала їй свій мобільний телефон, в якому був встановлений мобільний додаток «Приват24». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 08.12.2023 о 17 годині 54 хвилини, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , переконавшись, що ніхто не бачить її протиправних дій, діючи таємно, повторно, умисно, із корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом введення паролю, увійшла в мобільний додаток «Приват24» в належному ОСОБА_5 телефоні та здійснила переказ грошових коштів в сумі 1500 гривень з банківського рахунку в КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_5 , на свій банківський рахунок в АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 . Вказаними діями ОСОБА_3 таємно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 на суму 1500 гривень, спричинивши потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, в період воєнного стану, введеного на території України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в грудні 2023 року ОСОБА_3 дізналася пароль доступу до мобільного додатку «Приват24» в мобільному телефоні раніше знайомої ОСОБА_5 і у неї повторно, після таємного викрадення грошових коштів ОСОБА_5 08.12.2023 о 10 годині 32 хвилини, виник злочинний намір на таємне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , що зберігаються на банківських рахунках ОСОБА_5 , до яких є доступ з мобільного додатку «Приват24» в її телефоні. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 09.12.2023 о 08 годині 14 хвилин, прийшла додому до ОСОБА_5 за адресою квартира АДРЕСА_2 , та попросила у ОСОБА_5 мобільний телефон, нібито для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_5 , не підозрюючи про справжній намір ОСОБА_3 надала їй свій мобільний телефон, в якому був встановлений мобільний додаток «Приват24». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 09.12.2023 о 08 годині 14 хвилини, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , переконавшись, що ніхто не бачить її протиправних дій, діючи таємно, повторно, умисно, із корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом введення паролю, увійшла в мобільний додаток «Приват24» в належному ОСОБА_5 телефоні та здійснила переказ грошових коштів в сумі 2000 гривень з банківського рахунку в КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_5 , на свій банківський рахунок в АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 . Вказаними діями ОСОБА_3 таємно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 на суму 2000 гривень, спричинивши потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

В ході судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, підтвердила обставини вчиненого та пояснила, що вона дійсно 08.12.2023 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 дізналась її пароль доступу до мобільного додатку «Приват24».

Протягом дня 08.12.2023 року зранку та ввечері вона брала телефон ОСОБА_5 ніби щоб подзвонити, а насправді зайшла в мобільний додаток «Приват24» та перевела звідти на свій рахунок 1300 та 1500 грн., а потім ще 09.12.2023 зранку також взяла телефон, щоб подзвонити, а насправді знову зайшла в мобільний додаток та перевела на свій рахунок грошові кошти в сумі 2000 грн.

У скоєному розкаялась та просить суворо не карати.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченої не надходило, а також обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинувачену від реального відбування призначеного покарання з іспитовим строком, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередить вчинення нею нових злочинів.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілого ОСОБА_5 на суму 4800,00 гривень, викладених у заявленому цивільному позові, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на наведене, зважаючи на визнання обвинуваченою ОСОБА_3 заявлених цивільних позовів та враховуючи, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, цивільний позов потерпілої особи до ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 річного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки в розмірі 4800,00 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1