Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1345/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 27.03.2024 року обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000055 від 13.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та може бути використане як доказ.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000055 від 13.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи з числа мешканців м. Миколаєва та Миколаївської області на систематичній основі, з використанням мережі Інтернет у кросплатформному месенджері «Телеграм» здійснюють умисне розповсюдження інформації про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також публічні заклики до силового протистояння з ними та викриття іншими громадянами місць проведення мобілізаційних заходів. Такі дії створюють перешкоди законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, що призводить до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів.

Згідно з відповіді оперативного підрозділу на доручення слідчого встановлено, що до вказаної злочинної діяльності причетна громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованиа: АДРЕСА_2 , та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 (минула назва: АДРЕСА_3 ) , використовує номери мобільного зв`язку « НОМЕР_1 » « НОМЕР_2 », « НОМЕР_3 ».

27.03.2024 року в ході проведення обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у якому фактично проживає ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно.

27.03.2024 року було затримано ОСОБА_5 та 28.03.2024 року їй було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 114-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 27.03.2024 обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на наступне майно: мобільний термінал зв`язку марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 9 Pro», з сім-картками за номером « НОМЕР_4 » та « НОМЕР_1 » та IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 ; ноутбук марки «MSI», s/n НОМЕР_7 ; зарядний пристрій до ноутбуку марки «MSI», s/n НОМЕР_7 ; мобільний термінал марки «Samsung», моделі «Galaxy G6», з IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , sНОМЕР_10 з сім-картками операторів мобільного зв`язку « НОМЕР_11 » та « НОМЕР_12 »; мобільний термінал марки «АSTRO», IMEI1: НОМЕР_13 , IMEI2: НОМЕР_14 з номерами оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_15 », « НОМЕР_16 »; сім картку оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_17 ».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6