КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3021/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 759/5587/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року,

за участю :

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.03.2024 року задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_10 погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 17.05.2024 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, працюючого ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.03.2024 року скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам справи.

Слідчим суддею не враховано наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, ОСОБА_9 користуючись налагодженими зв`язками, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Наявність доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, його вік, аналізуючи зібрані в сукупності докази, сторона обвинувачення приходить до обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не достатній для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного які заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СУ ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000070 від 16.02.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що не пізніше 14.02.2024 року, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом отримання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_12 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 14.02.2024 року, розуміючи, що реалізувати задумане одноосібно він не зможе, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зустрітися з потерпілим ОСОБА_12 та під надуманим приводом неіснуючої заборгованості висунути вимогу останньому, яка полягала у сплаті грошових коштів у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, на що вони надали свою згоду.

Так, 14.02.2024 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_9 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , керуючись корисливим мотивом, прибули до приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , до місця роботи потерпілого ОСОБА_12 , де зустрівшись з останнім, під надуманим приводом неіснуючої заборгованості, висунули рішучу вимогу потерпілому, яка полягала у сплаті останнім грошових коштів в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США на користь ОСОБА_9 , хоча будь-яких цивільних зобов`язань у ОСОБА_12 перед ОСОБА_9 не існувало, при цьому погрожували потерпілому ОСОБА_12 насильством у разі невиконання їхніх вимог, якщо протягом двох тижнів останній не поверне їм борг. При цьому, застосовуючи морально-психологічний тиск, під приводом погроз змусили ОСОБА_12 написати боргову розписку перед ОСОБА_9 щодо повернення останньому грошових коштів у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США.

В подальшому, 04.03.2024 року, близько 12 год. 40 хв., реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 , завідома ОСОБА_9 , прибули до місця роботи потерпілого ОСОБА_12 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 ,з метою вимагання від останнього неіснуючого боргу перед ОСОБА_9 , де, зустрівшись з потерпілим ОСОБА_12 , отримали від останнього відмову у передачі коштів через те, що потерпілий ОСОБА_12 ніяких боргів перед ОСОБА_9 немає. Отримавши відмову, ОСОБА_14 , погрожуючи насильством, продовжив вимагати у ОСОБА_12 повернення боргу та з метою надання висловленим погрозам реального характеру, а також примушування ОСОБА_12 до виконання висловленої ними вимоги, ОСОБА_14 кулаком руки наніс ОСОБА_12 один удар в область грудей, чим спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження у вигляді синця на передній поверхні грудної клітки, та, продовжуючи погрожувати насильством до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 висунули вимогу передачі грошових коштів у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США та надали потерпілому час для повернення боргу.

Так, 13.03.2024 року близько 17 год. 00 хв., діючи з корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_13 , з відома ОСОБА_14 , прибули до місця роботи потерпілого ОСОБА_12 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , та розуміючи пригнічений стан потерпілого внаслідок попередньо застосовного відносно нього насильства, продовжили висувати вимогу останньому передати грошові кошти у вигляді неіснуючого боргу перед ОСОБА_9 та надали потерпілому час для повернення боргу.

У подальшому, 19.03.2024 року близько 14 год. 00 хв. діючи з корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , і ОСОБА_14 , та з відома останніх прибув до місця роботи потерпілого ОСОБА_12 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжив висувати вимогу останньому передати грошові кошти у вигляді неіснуючого боргу на що потерпілий, побоюючись за своє життя та здоров`я, розуміючи, що до нього здійснено реальні погрози щодо насильства над ним, щоб уникнути повторного побиття, був змушений передати ОСОБА_9 20000 (двадцять тисяч) доларів США. Отримавши від ОСОБА_12 грошові кошти, ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 779 488 гривень.

19.03.2024 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 звернувся з клопотанням до Святошинського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.03.2024 року задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_10 погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 17.05.2024 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Крім того, під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування саме такого запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про їх наявність, проте погоджується з висновком слідчого судді про те, що для забезпечення дієвості даного кримінального провадження достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, виключних обставин для тримання ОСОБА_9 під вартою немає, а серед доданих слідчим до клопотання матеріалів не містяться вагомі фактичні дані, які б свідчили про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду повинен був з`ясувати чи тримання ОСОБА_9 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би йому належну процесуальну поведінку та виконання останнім процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, колегія суддів переконана, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому, вказаний запобіжний захід зможе повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є занадто суворим для останнього.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

За таких обставин, колегія суддів погоджуються з рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_9 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя обґрунтовано застосував щодо ОСОБА_9 саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_10 погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 17.05.2024 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4