печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7890/24-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справах № 757/24365/23-к від 15.06.2023, у кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справах № 757/24365/23-к від 15.06.2023, у кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що Державним бюро розслідувань за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора проводилося досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000680, матеріали якого 02 вересня 2022 року виділені з кримінального провадження № 0000212 від 19 вересня 2016 року.

16 серпня 2022 року в рамках кримінального провадження № 0000212 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова (справа № 463/1712/22, провадження № 1-кс/463/4308/22).

Під час обшуку, між іншим було вилучено купюри схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів США, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Постановою слідчого від 16 серпня 2022 року вказане вище майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000212 від 19 вересня 2016 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2022 року (справа № 463/1712/22, провадження № 1-кс/463/4480/22) було накладено арешт на майно, вилучене 16 серпня 2022 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі й на купюри схожі на долари США на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

З тексту вказаної ухвали вбачається, що метою накладення арешту на майно визначено збереження речових доказів.

Як вбачається із відповіді начальника третього відділу управління Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 02.11.2023 № 10/1/3-9333-21 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016 р. завершено 02 вересня 2023 року та наразі виконуються вимоги ст. 290 КПК України.

Таким чином усі слідчі дії, призначені у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016 закінчені та їх результати містяться у матеріалах кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 травня 2023 року (справа № 463/1712/22, провадження № 1-кс/463/2991/23) було скасовано арешт майна - купюр, схожі на долари США на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США, що накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000212 від 19 вересня 2016 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року (справа № 757/24365/23-к) було накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022 за ч. ч. 1, 2, 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 111 КК України, а саме купюри схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів США, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання про скасування арешту з викладених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував з приводу заявлених вимог, просив відмовити, зазначивши, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016 за підозрою громадян України у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України.

У межах даного кримінального провадження слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проведено обшук за вищевказаною адресою, та вилучено ряд речей, документів та купюри на загальну суму 188 900 доларів США. В подальшому, на вказані об`єкти, у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку, слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова 29.08.2022 накладено арешт.

02.09.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та надано стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування.

Водночас, слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 258-5, ч. 3 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України.

З огляду на вищевикладене, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29.08.2022 накладено арешт на вказані купюри в сумі 188 тис. 900 доларів США в рамках кримінального провадження № 0000212.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2023 накладено арешт на вищевказані купюри з метою забезпечення збереження їх як речових доказів у кримінальному провадженні № 0000680.

Зазначена ухвала суду оскаржувалась ОСОБА_5 до Київського апеляційного суду, за результатами чого ухвалою від 13.09.2023 справа № 757/24365/23-к апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги.

Окрім того, як на момент проведення обшуку, так і до моменту звернення слідчим до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, громадянином ОСОБА_5 , органу досудового розслідування не надано жодних підтверджуючих документів, щодо правомірності набуття вказаних грошових коштів.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, заслухавши доводи адвоката, заперечення прокурора, вивчивши матеріали клопотання, заперечення прокурора, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 0000212 від 19 вересня 2016 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 258-3 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 258-5, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України.

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2022 року накладено у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 19 вересня 2016 року, арешт на майно, вилучене 16 серпня 2022 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, купюри, схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США на загальну суму 186 900 (сто вісімдесят шість тисяч дев`ятсот) доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 травня 2023 року (справа № 463/1712/22, провадження № 1-кс/463/2991/23) було скасовано арешт майна - купюр, схожі на долари США на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США, що накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000212 від 19 вересня 2016 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року (справа № 757/24365/23-к) було накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022 за ч. ч. 1, 2, 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 111 КК України, а саме купюри схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів США, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

З матеріалів кримінального провадження, що були долучені до клопотання вбачаєтеся, що постановою слідчого від 16 серпня 2022 року вказане вище майно слідчим визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000212 від 19 вересня 2016 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В розумінні ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як вбачається із ухвали слідчого судді від 15 червня 2023 року арешт майна накладений на підставі положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою збереження речових доказів.

У відповідності до положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

При цьому статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення Sargsyan v. Azerbaijan , n.220.

При цьому існуюча практика Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання щодо подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо позбавлення та обмеження права власності упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження із спливом певного часу зменшуються, тому орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявності ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави подальшого втручання у права та свободи.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із заперечення прокурора, в межах кримінального провадження № 0000212 від 19.09.2016, досудове розслідування завершено 02.09.2022 та надано стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування. Водночас, слідчими ГУ ДБР здійснюється досудове розслідування у виділеному кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 258-5, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 111 КК України, в межах якої вилучені купюри також мають значення речових доказів, оскільки такі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 29 серпня 2022 року метою арешту майна визначено - збереження речових доказів.

За інформацією органу досудового розслідування арешт накладався у кримінальному провадженні, яке розслідується за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 258-5, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 111 КК України.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчим суддею встановлено, що власнику вилученого майна ОСОБА_5 підозра не висунута, він лише допитаний один раз і інші слідчі дії з ним не проводяться. Окрім цього, також жодній іншій особі у виділеному провадженні не висунуто обвинувачення у інкримінованих правопорушеннях, в тому числі у незаконному отриманні грошових коштів, які вилучені у квартирі ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , 15 серпня 2022 року ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 200 000 (двісті тисяч) доларів США.

При цьому, з оглянутого протоколу обшуку вбачається, що вказані купюри грошових коштів під час обшуку детально не описувалися, у постанові про визнання грошових коштів речовими доказами не зазначено, які сліди кримінального правопорушення на собі вони зберегли, адже ці кошти не були предметом правопорушення та не містили інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З протоколу обшуку також вбачається, що грошові кошти не були ідентифіковані шляхом позначення серії та номеру, разом з тим, саме так можливо встановити належність коштів до певного злочину. В той же час під час обшуку грошові кошти вилучені як грошова маса.

З долучених до клопотання доказів вбачається, що ОСОБА_5 надав документи про те, що його дохід у період проведення обшуку значно перевищує суму вилучених коштів, що не заперечується стороною обвинувачення.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що протягом 18 місяців орган досудового розслідування мав можливості довести незаконність походження грошових коштів, які вилучені у заявника та обґрунтувати необхідність продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження - подальшого збереження арешту вилученого майна та надати докази цього.

Оскільки особа, у якої вилучено майно не набула статусу підозрюваного, разом з тим, через тривалу дію заходів забезпечення кримінального провадження вона позбавлена можливості користуватися своїм майном, тривалість арешту грошових коштів є надмірною, такою, що триває понад розумні строки, достатні для встановлення органом досудового розслідування та фіксації усіх можливих відомостей, які можуть стосуватись предмета досудового розслідування, тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що такі обмеження у праві власності на майно не забезпечують справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

З врахуванням наведених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справах № 757/24365/23-к від 15.06.2023, у кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/24365/23-к від 15.06.2023, у кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022, на грошові кошти - купюри схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів США, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1