07.03.2024 Єдиний унікальний номер 205/5445/16-к
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кп/205/561/24 Справа № 205/5445/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0001892 від 28.04.2016 та №№0002083 від 09.08.2018 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз: 04.03.2014 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Звільнився 12.11.2015 умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 25 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушен ь, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , 28.04.2016 приблизно о 01.00 годин, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Братів Трофімових, біля будинку №22 побачив біля вказаного будинку автомобіль марки «ВАЗ», моделі 2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВА3», моделі 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, з корисливої зацікавленості, не маючи права на управління автомобілем марки «ВА3», моделі 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходячись у вищевказаному місці у вищевказаний час, ОСОБА_3 за допомогою фізичних зусиль та невстановленого досудовим розслідуванням предмета розбив ліве переднє водійське вікно вищевказаного автомобіля, після чого своєю правою рукою через розбите вікно вказаного автомобілю відчинив водійські двері зазначеного автомобіля та проник всередину.

Перебуваючи всередині автомобіля «ВАЗ», моделі 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , запустив двигун автомобіля і в супереч волі потерпілої ОСОБА_6 почав рух вулицями м. Дніпра. Після чого, ОСОБА_3 розпорядився вказаним автомобілем на власний розсуд, тим самим, незаконно, повторно, заволодів належним ОСОБА_6 автомобілем марки «ВАЗ», моделі 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого складає 37918 гривен 46 копійок.

Крім того, ОСОБА_3 у невстановлений час, місці та спосіб, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах, а саме метадону, з метою його збуту, а саме подальшої незаконної передачі його невстановленим особам шляхом перекидання через огорожу у місце позбавлення волі - ДУ «Дніпровська виправна колонія №89», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данили Галицького, буд. 1а, порушуючи Закон України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006, отримав від невстановленої особи наркотичний засіб "метадон", тим самим незаконно придбав наркотичний засіб метадон з метою збуту. Даний наркотичний засіб було розфасовано у вісім сліп-пакетів та згорток фольги. Вісім сліп-пакетів з "метадоном" було покладено в середину шматку дріжджів, а потім обгорнуто фольгою та ліпкою стрічкою. Фрагмент фольги з "метадоном" було обмотано папером та ліпкою стрічкою і разом з каменем, ще раз обгорнуто папером та ліпкою стрічкою.

Таким чином, наркотичний засіб "метадон" було пристосовано для перекидання через огорожу ДВК №89.

Через невстановлений проміжок часу вищевказані згортки з "метадоном" ОСОБА_3 поклав до сумки, яка була одягнута на ньому, та разом з ними попрямував до ДВК №89 з метою перекидання наркотичного засобу через огорожу, тобто з метою збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізовуючи вищевикладений злочинний умисел, ОСОБА_3 08.08.2018 близько 17:30 години прибув на територію цвинтаря по вулиці Шаляпіна та маючи при собі сумку з двома вищевказаними згортками з наркотичним засобом "метадон" підійшов на відстань близько 15 метрів до огорожі зовнішнього периметру ДУ "Дніпровська виправна колонія №89", яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данили Галицького, буд. 1а, та розстібнув вказану сумку. Однак в той же час та на тому ж місці ОСОБА_3 був зупинений співробітником колонії та працівником поліції, який на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» здійснив його поверхневу перевірку. В подальшому, 08.08.2018 в період часу з 18:00 год. до 18:40 год. на території міського цвинтаря по вул. Шаляпіна в м. Дніпро, в присутності двох понятих, в сумці, яка була одягнута на поясі ОСОБА_3 та ним добровільно видана для огляду, було виявлено два згортки: завернутий у ліпку стрічку та фольгу шматок дріжджів, при розкритті якого виявлено 8 сліп-пакетів з кристалічною речовиною, та завернутий у папір та ліпку стрічку камінь з фрагментом фольги, в середині якого - кристалічна речовина.

Речовини масами 0,3493 г, 0,5856 г, 0,3343 г, 0,2779 г, 0,2533 г, 0,4483 г, 0,3178 г, 0,3381 г та 0,0677 г, які були вилучені у ОСОБА_7 08.08.2018, містять наркотичний засіб, обіг яких обмежено - метадон. Кількісний вміст метадона в речовинах відповідно: 0,2492 г, 0, 4526 г, 0,2570 г, 0,2163 г, 0,1903 г, 0,3365 г, 0,2301 г, 0,2693 г та 0,0441 г, а загалом - 2,2454 г, що відповідно до таблиці Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров?я України №188 від 01.08.2000, відноситься до великих розмірів, тобто більше ніж 1,6 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 289 КК за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та за ч. 2 ст. 307 КК, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах з метою збуту.

Будучи допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро покаявся у скоєному та суду пояснив, що дійсно він, при викладених в цьому вироку обставинах, в указаному місці та у вказаний час незаконно заволодів автомобілем потерпілої, яким розпорядився на власний розсуд, а також незаконно придбав та зберігав з метою збуту наркотичний засіб метадон, який хотів перекинути на територію ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)», однак був затриманий працівниками поліції.

Потерпіла ОСОБА_6 до зали суду не з`явилась, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, при цьому зазначила, що будь-яких претензій матеріального та/або морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що у квітні 2016 року він зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_3 та пішли разом працювати, після чого, після обіду, він повернувся додому, а ввечері до нього приїхали працівники поліції, які стали розпитувати його про угон якогось автомобіля та запросили його на наступний день приїхати у відділення поліції. Наступного дня він приїхав до відділку поліції, де повідомив про те, що жодних обставин угону автомобіля йому не відомо, поставив свій підпис у протоколі допиту та більше подальшою долею ОСОБА_3 він не цікавився.

Безпосередньо допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що в кінці квітня 2016 року, десь в районі 12-13 години, виїжджав на роботу та не побачив автомобіль ВАЗ 2108, який раніше був припаркований біля будинку, після чого повідомив працівників поліції про угон автомобіля. Вказаний автомобіль належав ОСОБА_6 , але користувались вони ним спільно. В подальшому, десь на протязі години знайшли автомобіль по вул. Дунайській, який стояв з розбитим склом, спущеним колесом та в ньому не вистачало декілька речей, після чого автомобіль їм повернули. Додатково зазначив, що огляд автомобіля проводився у його присутність, в ході якого було виявлено відбитки пальців рук.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що він працює оперуповноваженим ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та здійснював оперативне супроводження кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК. 08 серпня 2018 року він отримав дзвінок від оперуповноваженого ДУ «ДВК (№89) та повідомив, що необхідно перевірити інформацію щодо перекидання наркотичних засобів на територію колонії після чого вони домовились зустрітись після обіду. Зустрівшись на території цвинтаря, вони помітили особу, яка підходила до паркану колонії, розстібнув сумку та дістав згорток, який поклав в передній карман сумки, яка була при ньому. Зупинивши цю особу, яка назвалась ОСОБА_3 , якого він знав раніше, в ході спілкування останній повідомив, що хотів перекинути наркотичні засоби на територію колонії, після чого була викликана слідчо-оперативна група, а він направився на пошук понятих. Після прибуття слідчо-оперативної групи ОСОБА_3 дістав з сумки та добровільно видав згорток, в ході огляду якого було виявлено наркотичну речовину «метадон».

Безпосередньо допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що 08 серпня 2018 року ним була отримана інформація від засуджених, що готується перекид наркотичних засобів на територію колонії, у зв`язку з чим він зателефонував працівникам поліції та здійснювали перевірку цієї інформації. Близько 18:00 годин була помічена особа, яка представилась як ОСОБА_3 , який повідомив, що хотів перекинути наркотичні засоби. Після чого оперативний працівник поліції викликав слідчо-оперативну групу та знайшов понятих, після чого у ОСОБА_3 було вилучено з сумки 2 згортки з метадоном.

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що в серпні 2018 року йому зателефонував черговий колонії та повідомив, що необхідно прийняти участь у слідчий дії у якості понятого під час огляду місця події. Прибувши на місце там перебували працівники поліції, які проводили огляд сумки ОСОБА_3 з якого достали пакет, в середині якого були дріжджі в якому також знаходилось 8 пакетиків та окремий пакет, які всі були прив`язані до каменю. Вказані речі були оглянуті, сфотографовані, опечатані, після чого він поставив підпис і залишив місце проведення слідчої дії.

Крім показів зазначених осіб, провина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень також підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

За епізодом незаконного заволодіння транспортним засобом:

- протоколом огляду місця події від 28.04.2016, відповідно до якого об`єктом огляду є автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 оливкового кольору, який виявлений за адресою: м. Дніпро, вул. Дунайська, буд. 26 та який має пошкодження переднього водійського вікна, колеса. В ході огляду було виявлено та вилучено автомобіль, сліди пальців рук, сліди взуття;

- протоколом огляду від 29.04.2016, відповідно до якого об`єктом огляду є чоловічі кросівки білого кольору, які добровільно надав ОСОБА_3 та який пояснив, що у вказаних кросівках він угнав автомобіль марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- висновком авто-товарознавчої експертизи №4/12.2-371 від 14.06.2016, відповідно до якої середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 28.04.2016 складає 37 918 гривень;

- висновком судово-психіатричної експертизи №124 від 24.06.2016, відповідно до якої ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан не страждав та не страждає на даний час. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12 липня 2016 року за участю ОСОБА_3 , який розказав та показав механізм незаконного заволодіння транспортним засобом та місце його подальшого зберігання до його виявлення та вилучення працівниками поліції

В той же час, висновок судової трасологічної експертизи є неналежним доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки не доводять обставин, що входять в предмет доказування.

За епізодом придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту:

- протоколом огляду місця події від 08.08.2016, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості, що розташована за адресою: м. Дніпро, Шаляпіна на відстані приблизно 300 метрів від будинку №16, в ході якого було виявлено та вилучено 8 сліп-пакетів з кристалічною речовиною та згорток фольги з кристалічною речовиною;

- висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/3237 від 19.09.2018, відповідно до якої надані на дослідження речовини масами 0,3493 г, 0,5856 г, 0,3343 г, 0,2779 г, 0,2533 г, 0,4483 г, 0,3178 г, 0,3381 г та 0,0677 г, які були вилучені у ОСОБА_3 08.08.2018, містять наркотичний засіб, обіг яких обмежено - метадон. Кількісний вміст метадона в речовинах відповідно: 0,2492 г, 0, 4526 г, 0,2570 г, 0,2163 г, 0,1903 г, 0,3365 г, 0,2301 г, 0,2693 г та 0,0441 г.;

- висновком судово-психіатричної експертизи №353 від 04.12.2018, відповідно до якої ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан не страждав та не страждає на даний час. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Так, суд, оцінюючи безпосередньо досліджені докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла повне підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження, і доходить висновку, що його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК, як такі, що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно та за ч. 2 ст. 307 КК, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах з метою збуту також кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК належать до категорії тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що останній раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, перебував на обліках у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 50 КК, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 наголошено, що „окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину" (абзац п`ятий підпункту 4.1); „правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям" (абзац четвертий підпункту 4.2).

Таким чином, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, характер та обставини його вчинення, рівень його суспільної небезпеки, вказані вище дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання - повне визнання вини та щире каяття, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів можливо досягти виключно в умовах ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей закону України про кримінальну відповідальність, однак у мінімальному розмірі з застосуванням положень ст. 70, 71 КК.

Вирішуючи питання про застосування конфіскації майна, як безальтернативного додаткового покарання за ч. 2 ст. 307 КК, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 59 КК покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК, якщо його вчинено із корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди. (Постанови ККС ВС від 20.02.2018 у справі №154/2423/16 та від 07.11.2018 у справі №418/689/16-к.)

У цьому кримінальному провадженні судом не встановлений корисливий мотив у діях обвинуваченого ОСОБА_3 під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК. Отже, призначення йому додаткового покарання у виді конфіскації майна не відповідатиме точному змісту кримінального закону та суперечитими усталеній судовій практиці Верховного Суду.

З питання застосування правил зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, передбачених ч. 5 ст. 72 КК у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17) зазначила, що зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК, який впливає на становище особи за ст. 5 КК (поліпшує або погіршує його). Закон України № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи в розумінні ст. 5 КК, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У свою чергу Закон України № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи в розумінні ст. 5 КК, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено в частинах 2 і 3 ст. 4 КК, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність.

У даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК 28 квітня 2016 року, а тому, враховуючи положення ст. 4, 5 КК, до нього має бути застосоване положення ч. 5 ст. 72 КК, в редакції Закон України № 838-VIII.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 у межах даного, об`єднаного кримінального провадження утримувався під вартою в періоди з 28 квітня 2016 року по 17 листопада 2017 року, з 10 вересня 2020 року по 03 березня 2022 року та з 10 січня 2024 року по 07 березня 2024 року, у зв`язку з чим, вказані періоди попереднього ув`язнення підлягають зарахуванню з розрахунку того, що один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування залучався експерт для проведення судової авто-товарознавчої експертизи та для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів та прекурсорів, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати на їх проведення на користь держави.

В той же час, суд не знаходить підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 витрат за проведення судової трасологічної експертизи, оскільки даний доказ є неналежним у даному кримінальному провадженні.

Питання речових доказів у цьому кримінальному провадженні вирішуються в порядку ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 7, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 307 КК та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 289 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна;

-за ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2014 та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. Закону №838-VIII) у строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнюють два дні позбавлення волі з 28 квітня 2016 року по 17 листопада 2017 року, з 10 вересня 2020 року по 03 березня 2022 року та з 10 січня 2024 року по 07 березня 2024 року включно.

Вважати ОСОБА_3 таким, що відбув покарання повністю.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 скасувати, негайно звільнивши останнього в залі суду.

На підстав ч. 2 ст. 124 КПК, стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави процесуальні витрати на проведення судової авто-товарознавчої експертизи №4/12.2-371 у розмірі 1055 гривень 52 копійки та за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/3237 від 19.09.2018 у розмірі 1144 гривні.

Речові докази:

- автомобіль мари ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутим за належністю.

- кросівки білого кольору, сліди взуття, вилучені з автомобіля ВАЗ 2108, спец пакети ЕХР0145174 та №3609705 знищити.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Копії вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1