Провадження №11-сс/801/418/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2024 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернулась зі скаргою до Вінницького міського суду Вінницької області на повідомлення про підозру, оголошену ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, відмовив у її задоволенні.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою її скаргу задовольнити, повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 1 березня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, скасувати. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, а повідомлення про підозру є безпідставне, крім того, повідомлення про підозру за ч.2 ст. 289 КК України було вручене ОСОБА_6 , в той час як попередня кваліфікація кримінального правопорушення була за ч.1 ст. 289 КК України.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновок слідчого судді про необхідність відмови у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 обґрунтований.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів судового провадження СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000114 від 10.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

1 березня 2024 року старший слідчий СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а саме, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в ухвалі, про недоведеність підстав для скасування оголошеного ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

З приводу тверджень захисника про незаконність повідомлення про підозру за ч.2 ст. 289 КК України, оскільки попередня кваліфікація кримінального правопорушення була за ч.1 ст. 289 КК України, колегія суддів зазначає, що кваліфікація на стадії внесення відомостей до ЄРДР є початковою та вона може бути уточнена у ході з`ясування нових фактичних обставин кримінального провадження, що у даному випадку мало місце.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області є законною та обґрунтованою та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2024 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,- без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3