У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/1369/24

провадження № 1-кс/0285/364/24

13 березня 2024 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3

про арешт тимчасово вилученого майна

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 05.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор повторно 11.03.2024 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події від 04.03.2024, а саме: посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , видане 18.07.2022 (далі посвідчення), позбавивши власника, будь-яких осіб прав на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 04.03.2024 близько 15:25 год поліцейськими на автодорозі між селами Тальки та Барвинівка Звягельського району Житомирської області за порушення ПДР було зупинено трактор ХТЗ 2511-04, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який надав посвідчення, що має ознаки підробки. Цього ж дня проведено огляд місця події, під час якого документ був вилучений,

Оскільки вилучене майно є речовим доказом, зберегло на собі та містить відомості, які можуть бути використані як докази, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання, зазначив, що воно було подано до суду наступного дня після його вилучення, тобто 05.03.2024, засобами поштового зв`язку.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Встановлено, що в провадженні поліції перебувають матеріали кримінального провадження за фактом підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду зазначив, що метою арешту є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадження та проведення експертизи.

Згідно протоколу огляду місця події від 04.03.2024 посвідчення цього дня було вилучено та наступного 05.03.2024 постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

За приписами ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. Між тим статтею 116 КПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, було вилучено 04.03.2024 о 17:20 год, а тому повинно було бути поданим до суду не пізніше 48 годин після його вилучення, в тому числі в порядку, передбаченому ст.116 КПК України. Разом з тим, до суду клопотання надійшло 07.03.2024 разом із поштовим конвертом, долученим прокурором до клопотання, який не містив жодної відмітки оператора поштового зв`язку, передбаченої Законом України «Про поштовий зв`язок», Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, та Порядком пересилання поштових відправлень, затвердженим Наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» №211 від 12.05.2006.

Відтак, клопотання було подано не через пошту, з порушенням встановлених ч.5 ст.171 КПК України строків і питання про їх поновлення учасником кримінального провадження не ставиться з посиланням на вчасність подання клопотання.

Звертаю увагу, що процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК. Хоча ст.117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом.

З огляду на вищенаведене, сторона кримінального провадження мала діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді вчасно, водночас жодних аргументів на підтвердження правдивості подачі клопотання саме через пошту і саме у встановлений ч.5 ст.171 КПК України строк, прокурором в судовому засіданні наведено не було.

Оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку, зважаючи на імперативну норму ч.5 ст.171 КПК воно задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури про арешт тимчасово вилученого майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного 05.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідча суддя ОСОБА_1