Єдиний унікальний номер 205/3046/24
1-кс/205/398/24
Єдиний унікальний номер № 205/3046/24
Провадження № 1-кс/205/398/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000374 від 14.03.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Термез, Сурхандар`їнської області, Узбекистан, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утримані двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, строком на 60 діб.

У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс з метою збуту, у невстановлені під час досудового розслідування місці та час, замовив через telegram-канал у мобільному застосунку «Telegram» особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс з повідомленням координат місця розташування наркотичного засобу.

Так, 11.03.2024 року, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс з метою збуту, ОСОБА_6 в денний час, прибув до лісосмуги, а саме «Самішиної балки» розташованої в м. Кам`янське, де забрав раніше замовлену посилку, в середині якої знаходився канабіс, який був розфасований у 24 сліп пакети та один паперовий згорток з паперу фіолетового кольору. Вказані 24 сліп пакети із наркотичним засобом канабіс були обмотані ліпкою стрічкою у згортки округлої форми. Таким чином, наркотичний засіб канабіс було пристосовано до подальшого збуту іншим особам.

Через невстановлений проміжок часу, продовжуючи кримінально-протиправну діяльність, ОСОБА_6 вказані згортки із наркотичним засобом канабіс у кількості 24 сліп пакетів та одного згортку з паперу поклав до кишень, одягненої на ньому куртки, та, прибувши до м. Дніпра, почав пересуватися вулицями міста, тим самим, почав незаконно зберігати при собі наркотичний засіб з метою збуту.

Далі, 14.03.2024 року о 13 год. 10 хв., поблизу будинку № 15 по вулиці Гідропарковій у м. Дніпрі, ОСОБА_6 було зупинено співробітниками УПП в Дніпропетровській області та в порядку ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію», а саме під час проведення поверхневої перевірки, виявлено у лівій кишені одягненої на ньому куртки прозорий сліп пакет у якому знаходилися сліп пакети, заповнені речовиною, схожою на наркотичну, та у внутрішній кишені куртки згорток з фіолетового паперу з речовиною, схожою на наркотичну.

Далі, 14.03.2024 року в період часу з 14 год. 12 хв. до 15 год. 05 хв., у присутності двох понятих чоловічої статі, проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості на якій перебував ОСОБА_6 , поблизу будинку № 15 по вулиці Гідропарковій в м. Дніпро. Під час огляду з внутрішньої кишені одягненої на ОСОБА_6 куртки було вилучено згорток з паперу фіолетового кольору з речовиною схожою на наркотичну. Також з лівої зовнішньої кишені куртки одягненій на ОСОБА_6 було вилучено 24 сліп пакети, обмотані липкою стрічкою згортки округлої форми, один з яких, згідно висновку експерта від 15.03.2024 року надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору, масою 0.9518 г, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Речовина рослинного походження зеленого кольору масою 0.9518 г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу становить 0,8252.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які виразились у незаконному придбанні і зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України.

14.03.2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.03.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання і просив його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію наявними у вказаному кримінальному провадженні ризиками, вказаними у клопотанні, заслухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання дружини та дітей підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно із положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 §1 Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжкого кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України встановлені наступні ризики відносно підозрюваного ОСОБА_6 :

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Тим самим, підозрюваний може створити перешкоди для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а в подальшому судовому розгляду обвинувального акту у судових інстанціях. Слід врахувати той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, підтвердження проживання з дружиною та дітьми не надано. Таким чином, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду є обґрунтованим і доведеним;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи не під вартою, має мотив та можливість вплинути на свідка в даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , оскільки він є її чоловіком. У зв`язку з цим свідок може під тиском підозрюваного змінити свої покази на його користь;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу для підтримання свого існування.

Отже, вирішуючи питання про обрання відносно ОСОБА_6 міри запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має та, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, усі вищезазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати недоцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки це не зможе забезпечити недопущення ризиків для даного кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Стосовно клопотання захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час за місцем проживання дружини та дітей, а саме: АДРЕСА_2 , слідчий суддя вважає, що вказане клопотання не може бути задоволено, оскільки відомостей, які підтверджують постійне проживання підозрюваного ОСОБА_6 за вказаною адресою надано не було.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_6 , тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60 560,00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, за висновком слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також доведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, з урахуванням відсутності медичних документів на підтвердження неможливості утримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177-178, 183-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000374 від 14.03.2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» з 14 березня 2024 року до 12 травня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, що становить 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_6 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1