У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2024 Справа №607/9399/24 Провадження №1-кс/607/2616/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року, -

в с т а н о в и в :

26.04.2024 року заявник ОСОБА_3 , у порядку пункту третього частини першої статті 303 КПК України, звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

В обґрунтування вказаної у попередньому абзаці скарги заявник зазначив про те, що під час проведення слідства мало місце неправильне визначення обставин правовідносин та сфабриковано в оскаржуваній постанові покази свідків, які в своїх свідченнях вказували інші обставини. Також в мотивування даної скарги зазначено, що згідно з Договором купівлі-продажу транспортного засобу від 14 жовтня 2022 року він набув власності на автомобіль «Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_1 . 14.10.2022 року ОСОБА_5 написала розписку про отримання належного заявнику автомобіля на відповідальне зберігання. 05.02.2024 року заявник ОСОБА_3 написав заяву про вчинення злочину. У відповідності до п. 8 Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів Постанова Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1988 року, договір комісії та договір купівлі продажу транспортного засобу, укладений в суб`єкта господарювання, що здійснює торгівлю транспортними засобами та перебуває на обліку у ГСЦ МВС є документом, що засвідчує правомірність придбання транспортного засобу та підставою для його реєстрації в Територіальних сервісних центрах МВС. Постанова Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1988 року п. 8 Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. В особистій розмові, згаданий у постанові ОСОБА_6 вказує на те, що його свідчення були сфальсифіковані і він подавав інші свідчення. Враховуючи зловживання 02.04.2024 року заявник написав заяву про вчинення кримінального злочину слідчою ОСОБА_4 , яка на даний момент перебуває на розгляді, а тому, на переконання заявника, закриття кримінального провадження є сфабрикованим.

За наведених підстав, заявник ОСОБА_3 просить постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року, скасувати, так як важжає її необґрунтованою та передчасною, а також просить слідчого суддю відсторонити старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та передати здійснення такого розслідування іншому слідчому.

Одночасно заявник ОСОБА_3 просить врахувати, що оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження він отримав 17.04.2024 року, а тому просить поновити строк на оскарження цього процесуального рішення слідчого.

Окрім того, заявник надіслав на електронну адресу суду письмове клопотання від 05.06.2024 року про долучення до матеріалів скарги копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (дата реєстрації - 23.05.2024 року), згідно з яким ОСОБА_3 являється власником транспортного засобу марки «Toyota» моделі «Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_4 .

Також під час розгляду слідчим суддею вказаної скарги заявником ОСОБА_3 було надіслано на електронну адресу суду додаткові письмові пояснення з додатками від 17.06.2024 року 26.06.2024 року, у яких містяться додаткові обґрунтування вимог поданої останнім скарги на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

Особа, яка подала скаргу заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак надіслав на електронну адресу суду письмове клопотання про розгляд поданої ним скарги без його участі.

Слідчий, рішення якого оскаржується старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася, що у відповідності до положень частини третьої статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

27.05.2024 року на вимогу слідчого судді начальником СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 надано матеріали кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

Отже, дослідивши скаргу із доданими до неї матеріалами та надані заявником додаткові пояснення з додатками, а також оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000387 від 09 лютого 2024 року, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, із наведених у скарзі пояснень заявника ОСОБА_3 вбачається, що оскаржувану постанову слідчого заявник отримав 17.04.2024 року, при цьому будь-яких доказів вручення заявнику копії постанови в інший термін слідчому судді не надано, а тому слідчий суддя доходить висновку про те, що скарга заявника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року подана слідчому судді з дотриманням передбаченого вимогами статті 304 КПК України строку.

Так, частиною 3 статті 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в ст. 21 КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 від 09 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000387 від 09 лютого 2024 року, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з встановленням відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як видно, закриваючи кримінальне провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року, в мотивувальній частині постанови від 28 березня 2024 року слідчий дійшла переконання про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, посилаючись зокрема на те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що 13.10.2022 між ПП «Хмельницькі інформаційні ресурси» та ОСОБА_5 було укладено договір комісії № 2611, у якому було вказано відповідні зобов`язання між двома сторонами. Так, у п. 2.1.4. вище вказаного договору комісії зазначено, що комісіонер не пізніше 3 робочих днів з моменту одержання від покупця відповідних грошових коштів, як оплати за відчуження транспортного засобу, має виплатити комітенту належну йому частину цих коштів (за винятком коштів, що належать комісіонеру як комісійна плата, прибуткового податку та компенсації додаткових витрат комісіонера (зберігання та передпродажна підготовка транспортного засобу), якщо такі виникли та були погоджені з комітентом), на виконання цього Договору. Однак, в ході допиту свідка ОСОБА_5 остання вказала на те, що вона не отримувала грошових коштів, а також даний факт підтвердив свідок ОСОБА_8 . Окрім того, було допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який являється директором ТОВ «Захід Інвест авто» - філією якого є ПП «Хмельницькі інформаційні ресурси», та який ніяким чином не підтвердив отримання грошових коштів чи їх передачу громадянці ОСОБА_5 , що суперечить п. 2.1.4. Договору комісії № 2611 від 13.10.2022 року. А також, в ході допитів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 встановлено, шо транспортний засіб чорного кольору «Toyota Avensis», із номерним знаком НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 не було передано, що суперечить п. 3.1.1. Договору комісії № 2611, оскільки у даному пункті вказано, що комітент зобов`язаний не пізніше 1 дня з моменту укладання цього договору, поставити комісіонеру транспортний засіб. Окрім цього, 14.10.2022 року між ПП «Хмельницькі інформаційні ресурси» та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу № 2611, у якому також було вказано відповідні зобов`язання між двома сторонами. У п. 2.1. Договору купівлі-продажу № 2611 вказано, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання цього договору. Однак, при допиті в якості свідка ОСОБА_9 , який являється директором ТОВ «Захід Інвест авто» - філією якого є ПП «Хмельницькі інформаційні ресурси», останній повідомив, що грошові кошти від ОСОБА_3 не надходили, а також даний факт підтверджують свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Окрім того, ОСОБА_3 не надано жодних документів, які б підтверджували факт сплати за транспортний засіб. У п. 1.3. договору купівлі-продажу № 2611 зазначено, що покупець оглянув та ознайомився із майном, яке зазначено у п. 1.1. цього договору, тобто на умовах договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до п. 189.3 ст. 189 Податкового кодексу України): марка «Toyota», модель «Avensis», 2006 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 , зареєстрований за власником (комітентом за договором комісії) транспортного засобу 15.02.2019, а також у п. 1.1. зазначено, що претензій до продавця щодо технічного стану та якісних характеристик відчужуваного транспортного засобу немає. А також, при допиті в якості свідка ОСОБА_9 , встановлено, що у ОСОБА_3 не було претензій відносно технічних несправностей транспортного засобу. Крім цього, у п. 8.2. даного договору вказано якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного в Україні законодавства. Також в ході досудового розслідування, отримано відповідь із Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області № 31/19-719 від 21.02.2024 року, згідно з якою транспортний засіб «Toyota Avensis», із номерним знаком НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , чорного кольору, 2006 року випуску - зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі викладеного слідчий дійшла висновку про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та наявність передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України підстав для закриття вказаного провадження.

Поряд з цим, слідчий суддя не погоджується із вказаним процесуальним рішенням, оформленого у виді постанови, старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.03.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 09.02.2024 року та вважає її передчасною, з таких підстав.

У відповідності до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

При вирішенні зазначеної скарги слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Також слідчий суддя вважає за необхідне наголосити на тому, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися виключно після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Положеннями пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

За приписами ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зауважує на тому те, що у кримінальному процесуальному законі не встановлені чіткі критерії оцінювання постанови слідчого про закриття кримінального провадження, однак КПК України містить вимоги до постанови рішення слідчого. Так, постанова слідчого складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. (частина п`ята статті 110 КПК України).

При цьому як вбачається із матеріалів скарги, у постанові старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року в повній мірі не наведено чітких та обґрунтованих мотивів прийняття такого процесуального рішення про закриття вказаного кримінального провадження, а закрито кримінальне провадження.

До таких висновків слідчий суддя дійшов, зокрема у зв`язку з тим, що у Договорі комісії № 2611 від 13.10.2022 року (а. с. 13) зазначено про те, що вказаний договір було укладено між комісіонером - ПП «Хмельницькі інформаційні ресурси», в особі ОСОБА_10 , який діє на підставі Наказу № 3, та комітентом ОСОБА_5 .

Поряд з цим, жодних відомостей щодо здійснення органом досудового розслідування допиту ОСОБА_10 у якості свідка у вказаному кримінальному провадженні, так як йому можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, оскільки він безпосередньо є стороною Договору комісії № 2611 від 13.10.2022 року, чи будь які дані щодо здійснення виклику ОСОБА_10 до слідчого для давання показань, у матеріалах кримінального провадження відсутні.

При цьому слід зазначити про те, що слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя доходить висновку про те, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

За таких обставин, слід скасувати постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року.

Водночас, вимоги скарги про відсторонення старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та передати здійснення такого розслідування іншому слідчому задоволенню не підлягають, з огляду на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя не уповноважений приймати такі рішення за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, а також із урахування того, що вказане питання вирішується за окремою мотивованою заявою, яка підлягає до розгляду в порядку ст. ст. 77-83 КПК України.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року, підлягає до частково задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 304, 307, 308, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року - скасувати.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000387 від 09 лютого 2024 року (у одному томі) повернути до СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити до СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 .

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1