Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7647/15-к
Провадження №1-кп/523/83/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м.Одеси змінений 30.01.2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001480 від 26.03.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, раніше судимого:

- 30.03.2023 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,-

Встановив:

25.03.2015 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_6 за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_7 , відносно якого ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.09.2023 року кримінальне провадження закрите за строками давності, та ОСОБА_8 , відносно якого ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.01.2024 року матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з його розшуком, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в районі будинку №19, розташованому по вул. Островського у м. Одесі, діючи навмисно з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, не розподіляючи між собою ролей, побачивши раніше незнайому їм ОСОБА_9 , підійшли до останньої, та застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося у неодноразовому нанесенні ударів ногами в область голови ОСОБА_9 , скориставшись безпорадним станом потерпілої, відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 300 грн. та золотою сережкою у виді вітки з шістьма пелюстками з камінням зеленого кольору вагою 3гр. вартістю 8500 грн., належних потерпілій, спричинивши відповідно висновку судово-медичної експертизи за №1056 від 18.05.2015 року ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа справа, забито-рваної рани нижньої повіки лівого ока, крововиливу у навколо очних областях з обох сторін, подапроневротичної гематоми лобної - скроневої - тім`яної області зліва, множинних забоїв, садна, гематоми обличчя та голови, від яких потерпіла втратила свідомість, які мають незначні скороминущі наслідки тривалістю більше 6 днів та не більше трьох тижнів та за критеріями п.п.2.3.3 та 4.6 «Правил судово-медичного виявлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 8900 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , змінивши свою позицію у ході судового провадження, повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному в обвинувальному акті за ст.187 ч.2 КК України, та пояснив, що весною 2015 року, точну дату не пам`ятає, так як пройшло багато часу, разом зі своїм знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приблизно о 23:00 годині, направляючись за добавкою пива до нічного магазину «Продукти», розташованому неподалік від ринку, проходили по вул. Островського повз безхатька ОСОБА_11 , яка проживала біля церкви під деревом разом з бродячими собаками, які раптом кинулися на ОСОБА_8 , потім на ОСОБА_7 , виникла словесна перепалка. В той час по вулиці проходила потерпіла ОСОБА_9 , яка звернулася до ОСОБА_8 , він в свою чергу попросив у неї сигарети, жінка сказала щось образливе, між ними зав`язалася сутичка. Підійшов ОСОБА_7 , повалив потерпілу на землю, разом мовчки почали наносити їй удари в область тулуба, голови, він також приєднався до побиття, хто саме, куди наносив удари за давністю подій вже не пам`ятає, всі троє були випивши. Потім хтось з хлопців нахилився над потерпілою, забрали у неї гроші, можливо викрали сережку, особисто він нічого не брав, у нього нічого не вилучалося. Неподалік від місця скоєння злочину проїжджав патрульний автомобіль, ОСОБА_8 втік, а він з ОСОБА_7 був затриманий працівниками поліції.

Вину визнає повністю, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, не заперечуючи фактичні обставини скоєного злочину, що вчинили фізичне насильство до потерпілої ОСОБА_10 , заволоділи її майном, діяли узгоджено за умовчанням, та не оспорюючи кваліфікацію дій.

Причини свого вчинку щодо спричинення потерпілій ОСОБА_10 тілесних ушкоджень обвинувачений пояснити не зміг, водночас висловлюючи щире каяття у скоєному, запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомив свою провину, зробив висновки, виправився, змінив своє ставлення до скоєного, більше нічого подібного вчиняти не буде.

Крім того, незважаючи на визнання ОСОБА_6 своєї вини, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що 25.03.2015 року приблизно о 23:00 годині пішла до магазину купити сигарет, проходячи в районі перехрестя вулиць Островського - Винниченка, побачила, як безхатченко ОСОБА_12 голосила, щоб троє хлопців не чіпали її, на що потерпіла зробила чоловікам зауваження та пройшла далі. Несподівано до неї із-за спини підбіг один із цих чоловіків, обличчя якого було частково прикрито чорною пов`язкою, смикнув за плече куртки та попросив дати йому закурити, на що вона відмовила. Двоє інших хлопців також підійшли до неї та стали за її спиною, один з них наніс їй удар в голову, від якого вона опустилася на землю, після чого нападники стали узгоджено та сильно її бити, наносячи удари ногами в область її голови та обличчя, від чого вона на деякий час втратила свідомість, а коли прийшла до тями, від побиття не змогла розплющити очі, внаслідок нанесених ударів у неї був струс головного мозку, зверталася до лікарні за медичною допомогою.

У судовому засіданні потерпіла додатково пояснила, що у неї було викрадено золоту сережку та 300 гривень, які знаходилися в правій кишені, підтвердивши, що законними представниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 їй в повному обсязі відшкодований завданий збиток. Щодо міри покарання обвинуваченим потерпіла поклала вирішення питання на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що у 2015 році, дату не пам`ятає, знаходився на службі, відпрацьовували територію Суворовського району м. Одеси, в нічний час проїжджали по вул. Краснослобідській, помітили біля церкви групу людей, одна людина лежала на землі, біля лежачого стояло троє, був якийсь рух Коли вони під`їхали, двоє хлопців побігли в провулок, третій відійшов від жінки в сторону, залишився на місці, співробітники побігли за втікачами, він затримав того, хто залишився на місці, а саме обвинуваченого ОСОБА_6 . Опору обвинувачений не чинив. На землі, де лежала жінка, були плями крові. Через декілька хвилин затримали іншу особу, була викликана оперативна група.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що у 2015 році у нічний час доби разом з напарниками несли службу, відпрацьовували територію Суворовського району м. Одеси, спускалися по вул. Краснослобідській, помітили на дорозі силует, прийняли рішення подивитися, що відбувається, під`їхали на місце, побачили, що двоє хлопців стали тікати, а один побіг в сторону їхньої машини, двоє людей лежали на асфальті, жінка була у крові, не могла взагалі бачити. Через метрів 100 він затримав ОСОБА_7 , на його обличчі була пляма крові. Потерпіла казала, що у неї зірвали сережки. В подальшому була викликана оперативна група, затриманих відвезли у відділок.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що на той час у 2015 році, проживала біля церкви, була трохи випивши. У нічний час доби до неї підбігло троє хлопців, двоє зстрибнули на бордюрчик по бокам, третій став за деревом, спитали, чи є у неї гроші. Один з хлопців був у масці, вдарив її, але біля неї було чотири собаки, яких він злякався. В той момент по вулиці йшла пара чоловік з жінкою, наближаючись в її сторону. Хлопці підійшли до них, спочатку вдарили чоловіка, потім стали всі разом ногами сильно бити жінку, куди саме не бачила, так як злякавшись, сховалася за дерево, стояла, будучи інвалідом не могла втекти. По вулиці проїжджала патрульна поліція, вони зупинилися, двоє з нападників втекли, жінка була в крові.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_6 , як хлопця, який здійснив напад на жінку та який підходив до неї, запам`ятала його, так як до нічних подій він у день також підходив до неї.

- Повідомленням оператору «102», відповідно якому черговим було отримане повідомлення, що 25.03.2015 року о 23:20 годині до приймального відділення КУ «Міська клінічна лікарня №11» була доставлена ОСОБА_9 з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, множинні садна, перелом кісток носа, яка повідомила, що о 22 годині в районі вул. Краснослобідська її побили невідомі особи.

- Протоколом огляду місця події від 26.03.2015 року, в ході якого за участю спеціаліста в присутності понятих була оглянута місцевість біля будинку №19, розташовану по вул. Островського у м. Одесі біля магазину «Продукти», де на асфальтному покритті було виявлено плями з речовиною бурого кольору, а також розкидані в хаотичному порядку 4 монети номіналом по 1 грн. кожна, 1 монета номіналом 25 коп., заплямовані речовиною бурого кольору, було вилучено два змиви речовини бурого кольору та вищезазначені монети.

- Фотознімками, долученими 2.04.2015 року потерпілою ОСОБА_9 , на яких зображений зовнішній вигляд обличчя потерпілої в момент її госпіталізації, а також сережки, яка була викрадена під час нападу.

- Відтворенням відео запису із встановленого в патрульному автомобілі МВС реєстратора, долученого до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу, стосовно події, яка мала місце 25.03.2015 року приблизно о 23:00 годині, відповідно якому на 56 секунді запису ліворуч від реєстратора з`являються співробітник міліції із затриманим чоловіком, одягненим у верхній одяг світлого кольору; вони підходять до лежачої на землі потерпілої ОСОБА_9 ; в подальшому співробітник поліції підводить затриманого ОСОБА_6 до автомобіля.

- Висновком судово-медичної експертизи за №1056 від 18.05.2015 року, відповідно якому у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа справа, забито-рваної рани нижньої повіки лівого ока, крововиливу у навколо очних областях з обох сторін, подапроневротичної гематоми лобної - скроневої - тім`яної області зліва, множинних забоїв, садна, гематоми обличчя та голови, які складають нерозривний комплекс черепно-мозкової травми, які утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути руки (зжата в кулак кисть, ноги (у взутті) та інші предмети, які оцінюючи у сукупності мають незначні скороминущі наслідки тривалістю більше 6 днів та не більше трьох тижнів та за критеріями п.п.2.3.3 та 4.6 «Правил судово-медичного виявлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

- Висновком судово- імунологічної експертизи за №486 від 15.05.2015 року, відповідно якому на вилучених з місця події чотирьох монетах по 1-й гривні, одній монеті 25 копійок, двох змивах речовини бурого кольору, вилучених в ході огляду місця події по АДРЕСА_2 , виявлена кров людини групи А з ізогемаглютінином анти-В, що не виключає походження її від потерпілої ОСОБА_9 , оскільки кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютінином анти-В по системі АВ0.

- Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за №000130 від 26.03.2015 року відповідно якому встановлено, що ОСОБА_6 станом на 4:40 годину 26.03.2015 року перебував в стані алкогольного сп`яніння 1,29‰.

- Висновком амбулаторної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи за №217 від 28.04.2015 року відповідно якого ОСОБА_6 на час, який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав і не страждає на теперішній час.

ОСОБА_6 на час інкримінованого йому діяння ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, знаходився у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом може постати перед судом та слідством. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.187 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу /розбій/, вчиненого за попередньою групою осіб та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, також суд враховує, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, його негативне відношення до скоєного діяння, усвідомлення своєї провини та каяття.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 ч.1 п.13 КК України судом встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експертів для проведення судово-медичної експертизи щодо потерпілої ОСОБА_9 у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Також з огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням наданих до суду матеріалів з`ясовано, що до кримінального провадження під час судового розгляду долучалися речові докази, а саме CD-R диск з відео записом із встановленого в патрульному автомобілі МВС реєстратора від 25.03.2015 року, долученого стороною обвинувачення до матеріалів судового кримінального провадження 2.11.2015р. в якості речового доказу, суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах судового провадження за №523/7647/15-к (Пр. №1-кп/523/83/24).

Також суд приймає до уваги, що в рамках кримінального провадження за №0006808 від 25.10.2013р. потерпілою ОСОБА_9 29.05.2015 року був пред`явлений до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 уточнений цивільний позов про відшкодування на її користь матеріального збитку у сумі 10357,22 гривень та моральної шкоди у розмірі 20000 гривень.

В подальшому потерпіла ОСОБА_9 своєї заявою, датованої 12.12.2016 року, підтримала позовні вимоги тільки відносно ОСОБА_6 , оскільки законними представниками неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_7 їй у добровільному порядку був відшкодований матеріальний та моральний збиток у повному обсязі, у зв`язку з чим просила стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 1/3 частину від розміру заявлених позовних вимог, а саме 1/3 частину від суми 10357,22 гривень майнової шкоди та 1/3 частину від суми 20000 гривень завданого морального збитку.

За змістом положень ст.128 ч.1, 5 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст.129 ч.1 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Уточнені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 про стягнення на її користь 1/3 частини від суми 10357,22 гривень спричиненої матеріальної шкоди суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі, а саме у розмірі 3452,40 гривень, оскільки зазначена сума знайшла своє підтвердження у ході судового розгляду та в цілому не заперечувалась обвинуваченим ОСОБА_15 .

При цьому, оцінюючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 заявлені у розмірі 1/3 частини від 20 тис. гривень морального збитку, суд, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, при яких була спричинена моральна шкода, ступінь вини обвинуваченого при вчиненні злочину, також виходячи з характеру та обсягу душевних, психологічних, фізичних страждань, їх тривалості та значимості для потерпілої, вимушених змін в її життєвих стосунках, вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі, а саме у сумі 6667 гривень.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотивацію вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, яке мало місце у 2015 році, враховуючи особу ОСОБА_6 , який у судовому засіданні вину визнав повністю, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги спосіб його життя, наявність постійного місця мешкання, вбачається бажання вести законослухняний спосіб життя, негативне ставлення до скоєного, а також думку прокурора щодо призначення міри покарання, загальний термін знаходження ОСОБА_6 під вартою, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з урахуванням вимог ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за №838-VIII від 26.11.2015р.

Також при призначенні покарання суд у даному випадку дотримується вимог закону України про кримінальну відповідальність щодо порядку призначення покарання, оскільки з`ясовано, що ОСОБА_6 30.03.2023 року засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, у зв`язку з чим вбачаються підстави для застосування ст.70 ч.4 КК України.

За змістом положень ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті.

Разом з цим, у випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

Відповідно до абз. 2 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли особа, яку за попереднім вироком було звільнено від відбування покарання з випробуванням, до постановлення вироку в першій справі вчинила інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Дана позиція також викладена в Постанові Верховного суду зв №760/26543/17 від 15.02.2021 року.

Таким чином, за викладених підстав, з метою недопущення зміни покарання, призначене попереднім (першим) вироком та умов відбування покарання, суд дійшов до висновку, що вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2023 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ст.185 ч.4 КК України до до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, слід виконувати самостійно.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження в рамках кримінального провадження за №0001480 від 26.03.2015 року щодо ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який діяв з 25.03.2015 року відповідно протоколу затримання особи від 26.03.2015 року, по 17.01.2019 рік відповідно ухвали Суворовського районного суд м. Одеси від 17.01.2019 року, якою був змінений запобіжний захід на нічний домашній арешт.

За змістом ст.4 ч.2, ч.3 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до положень ст.5 ч.2 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

За змістом внесених змін до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за №838-VIII від 26.11.2015р., зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Правова позиція щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р. Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р. (пункт 105), визначено, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Відповідно до пункту 106 цієї ж постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018р., якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Приймаючи до уваги ту обставину, що інкримінований ОСОБА_6 злочин у кримінальному провадженні скоєний у березні 2015 року, з метою не погіршення становища обвинуваченого суд вважає за необхідне за наслідком судового провадження зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 час його фактичного затримання та попереднього ув`язнення у період часу з 25.03.2015 року по 17.01.2019 року, що підтверджується ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.01.2019р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до вимог Закону України за №838-VIII від 26.11.2015р.

Керуючись ст.ст.70, 72 КК України, ст.ст.100, 128-129, 369-371, 373-374, 395 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р., рішення Верховного суду України № 440/853/17 від 13.03.2018р., суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за №838-VIII від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою період часу з 25.03.2015 року по 17.01.2019р. з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 25.03.2015 року (відповідно до протоколу затримання особи від 26.03.2015р.) до моменту звільнення з під варти - по 17.01.2019р. (відповідно ухвали Суворовського районного суд м. Одеси від 17.01.2019 року) з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за №838-VIII від 26.11.2015р.)

Вважати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що відбув в рамках кримінального провадження за №0001480 від 26.03.2015 року основне призначене покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 30.03.2023 року (Справа №523/4409/23; провадж. №1-кп/523/1106/23), яким ОСОБА_6 засуджений за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України - виконувати самостійно.

Речовий доказ - CD-R диск з відео записом із встановленого в патрульному автомобілі МВС реєстратора від 25.03.2015 року, долученого стороною обвинувачення до матеріалів судового кримінального провадження в якості речового доказу - зберігати в матеріалах судового провадження за №523/7647/15-к (Пр.№1-кп/523/83/24).

Уточнені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 про стягнення на її користь 1/3 частини від суми 10357,22 гривень спричиненої матеріальної шкоди, 1/3 частини від 20 тис. гривень морального збитку суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завданого матеріального збитку у розмірі 3452,40 гривень, моральної шкоди у сумі 6667 гривень.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1