Справа №672/140/24
Провадження №1-кп/672/14/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городку об`єднане кримінальне провадження №0000042 та кримінальне провадження №0000190, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жаглівка Городоцького району Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, військовослужбовця Збройних Сил України, солдата номера обслуги третього мінометного розрахунку другого мінометного взводу мінометної батареї другого єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 15.01.2024 близько 23 год. 30 хв., перебуваючи на подвір`ї господарства належного ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_1 , достовірно переконавшись, що у помешканні нікого немає, діючи умисно з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження віконного скла проник у середину зазначеного вище приміщення.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що на території України 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 із змінами внесеними згідно з Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, викрав бувшу у використанні бензопилу OREGON MS-450, вартістю 1900 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди. Після чого, ОСОБА_5 разом із викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1900 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, 27.01.2024, близько 20 год., військовослужбовець ОСОБА_7 , прибув на подвір`я господарства належного ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , достовірно переконавшись, що у помешканні нікого немає, діючи умисно з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження віконного скла проник у середину зазначеного вище приміщення.

Тоді ж реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та наслідків, бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022,№259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, з приміщення житлового будинку, умисно, таємно, повторно викрав бувший у використанні телевізор марки Samsung моделі CS-29M20SSQз пультом дистанційного управління, вартістю 285 гривень, бувший у використанні електричний чайник Digital (2 літра, 1850Вт), вартістю 433гривень, бувший у використанні радіоприймач GolonRX-608ACW, вартістю240 гривень, бувший у використанні цифровий ТВ приймач WorldVisionТ-624D4 з пультом дистанційного управління, вартістю 285 гривень, бувший у використанні мережевий фільтр-подовжувач на 6 розеток з вимикачем, 3 м, вартістю 46 гривень, після чого разом із викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1289 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Президента України Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України №69/2022 від 24 лютого 2022 року, ОСОБА_5 призвано для проходження військової служби за мобілізацією.

Відповідно до наказу №2 від 06.03.2022 військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги третього мінометного розрахунку другого мінометного взводу мінометної батареї другого єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 , з військовим званням «солдат».

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 .

Відтак, з моменту мобілізації для проходження військової служби солдат ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, ОСОБА_5 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

24 січня 2024 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті будинку, за місцем свого проживання, який розташований по АДРЕСА_1 , розпочав словесну суперечку із своєю матір`ю ОСОБА_4 .

Так, під час словесної суперечки ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідків, бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_4 та умисно кулаком правої руки наніс три удари в обличчя та лобну ділянку голови ОСОБА_4 .

За вказаних вище обставин ОСОБА_5 умисно спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, підслизового крововиливу верхньої губи зліва, забійної ранки слизової і м`яких тканин верхньої губи зліва, підшкірного крововиливу лівої лобної ділянки голови, які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно 15.01.2024 близько 23 год.30 хв., він, перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 за заначеною адресою не проживає, переконавшись, що у помешканні нікого немає, шляхом пошкодження віконного скла проник у середину приміщення та умисно, таємно викрав бувшу у використанні бензопилу «OREGON MS-450» та покинув господарство. Зазначену бензопилу віддав знайомим взамін алкогольних напоїв. Крім того, 27.01.2024, близько 20 год., прийшов на подвір`я господарства ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 за заначеною адресою не проживає, переконавшись, що у помешканні нікого немає, шляхом пошкодження віконного скла проник у середину та викрав телевізор марки Samsung з пультом дистанційного управління, бувший у використанні електричний чайник, бувший у використанні радіоприймач, бувший у використанні цифровий ТВ приймач з пультом дистанційного управління, бувший у використанні мережевий фільтр-подовжувач на 6 розеток з вимикачем, після чого покинув господарство. Викрадене майно приніс додому та використовував для власних потреб. Також зазначив, що дійсно 24.01.2024 близько 15 год. 30 хв., він, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 під час словесної суперечки зі своєю матір`ю ОСОБА_4 спричинив останній тілесні ушкодження, умисно кулаком правої руки наніс три удари в обличчя та лобну ділянку голови. Зазначив, що всі три правопорушення вчиняв в стані алкогольного сп`яніння. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати, погоджується на сплату витрат на проведення судової експертизи.

Прокурор в судовому засіданні запропонувала порядок розгляду кримінального провадження: обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням наданих доазів, з`ясування його характеризуючих даних, визнала недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень в повному обсязі.

Враховуючи позицію інших учасників, стан та вік потрепілої, беззаперечне визнання ОСОБА_5 своєї винуватості, суд розглянув справу в обсязі допиту обвинуваченого, дослідження матеріалів, що характеризують його особу.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України - у виді 200 годин громадських робіт, за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, та на підставі ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Крім того, зобов`язати ОСОБА_5 пройти програму для кривдника та заборонити наближатись до потерпілої на відстань 200м. Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України та стягнути експертні витрати.

Обвинувачений просив його суворо не карати.

Окрім визнання обвинуваченим своєї провини, судом було досліджено письмові докази та матеріали, які в своїй сукупності також підтверджують факт скоєння ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а саме:

висновок експерта №37 від 25.01.2024, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді «забою м`яких тканин, підслизового крововиливу верхньої губи зліва, забійної ранки слизової і м`яких тканин верхньої губи зліва, підшкірного крововиливу лівої лобної ділянки голови», - які виникли не менш як від двох дій тупих, твердих предметів, якими могли бути кулаки рук сторонньої людини та їм подібні предмети, не являються характерними для їх виникнення при падінні ОСОБА_4 із висоти власного зросту, та ударі об тупі тверді предмети, по строку свого виникнення можуть відповідати 24.01.2024, що могло мати місце в строк та за обставин, вказаних в постанові про призначення даної судово-медичної експертизи і підекспертною ОСОБА_4 , по своєму характеру, згідно пункту 2.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли короткочасного розладу здоров`я, та мають незначні, скороминущі наслідки.

Згідно постанови слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 20.01.2024 речі вилучені під час проведення огляду у ОСОБА_9 , а саме: бензопилу «OREGON MS-450» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000190 від 18.01.2024.

Згідно постанови слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 05.02.2024 речі вилучені під час проведення огляду у ОСОБА_5 . ОСОБА_9 , а саме: бувший у використанні телевізор марки Samsung з пультом дистанційного управління, бувший у використанні електричний чайник Digital, бувший у використанні радіоприймач, бувший у використанні цифровий ТВ-тюнер з пультом дистанційного управління, бувший у використанні подовжувач визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000421 від 05.02.2024.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану,поєднаному з проникненням у житло та за ч.1 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України класифікується як кримінальний проступок. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є військовослужбовцем, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Щодо харктеристик з місця проживання обвинуваченого, суд не може дати їм належну оцінку, оскільки в двох об`єднаних матеріалах кримінальних проваджень наявні дві довідки-характеристики, видані з тижневим інтервалом, проте містять протилежні дані: позитивну та негативну характеристику ОСОБА_5 .. Однак суд враховує заслуги ОСОБА_5 перед Україною, те, що він брав безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, за ч.4 ст.185 КК України вчинення злочину повторно та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного та виходячи з вимог ст.50 КК України, суд дійшов висновку, що зазначені обставини в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, та за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

За змістом ч.1 ст.70 КК України, якщо при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Також, як роз`яснено в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо. Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних.

Тому, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 суд керується положеннями ст.70 КК України і призначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та суттєво зменшують ступінь тяжкості скоєного, особу винного, суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання, а тому до нього доцільно застосувати ст.75 КК України, на підставі якої звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання і покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1,3 ст.76 КК України. При цьому суд вважає, що саме розуміння обвинуваченим наслідків невиконання покладених на нього обов`язків протягом іспитового терміну зможе попередити можливість вчинення повторного злочину.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 368 КПК України, суд при ухваленні вироку вирішує питання речових доказів та процесуальних витрат.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути витрати в сумі 1135,92 грн. за проведення товарознавчої експертизи.

Накладений в межах кримінального провадження арешт майна слід скасувати відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України.

Крім того, на підставі ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілї від кримінального проступку, пов`язаного з домашнім насильством, ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне одночасно із призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 покарання застосувати до нього на строк три місяці обмежувальні заходи, передбачені пунктами 3, 4, 5 частини 1 вказаної статті.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374- 376, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років,

- за ч.2 ст.125 КК України - у виді громадських робіт на строк двісті годин.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_5 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.3, 4, 5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальні заходи, поклавши на нього наступні обов`язки:

- заборонити наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання потерпілої ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 на строк 2 (два) місяці;

- пройти програму для кривдників .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України.

Арешт ( з тимчасовим позбавленням права відчуження), накладений згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2024 на бензопилу «OREGON MS-450» - скасувати.

Речові докази: бензопилу «OREGON MS-450», яку передано на зберігання ДОП ВПД №1 Хмельницького РУП згідно квитанції №23 в кримінальному провадженні №0000190 від 18.01.2024 - повернути ОСОБА_6 .

Речові докази:бувший у використанні телевізор марки Samsung з пультом дистанційного управління, бувший у використанні електричний чайник Digital, бувший у використанні радіоприймач, бувший у використанні цифровий ТВ-тюнер з пультом дистанційного управління, бувший у використанні подовжувач, які передано на зберігання ДОП ВПД №1 Хмельницького РУП згідно квитанції №24 в кримінальному провадженні №0000421 від 05.02.2024 - повернути ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять ) грн. 92 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1