Справа № 761/6022/24
Провадження № 1-кс/761/4521/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000443, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

16.02.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 24.01.2024 під час проведення огляду місця події, за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9, в приміщенні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, а саме на: корпус гранати Ф-1 - 1 одинцю, підривач УЗРГМ-2 - 1 одиницю, реактивну протитанкову гранату (РПГ-22) 2 одиниці, з їх передачею на баланс ГУНП у м. Києві для використання за призначенням у зв`язку з воєнним станом на території України, а також питання про поновлення строків на звернення з клопотанням.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000443, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт про те, що громадянин ОСОБА_4 добровільно здав до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві предмети зовні схожі на гранатомети та предмет зовні схожий на ручну наступальну гранату Ф1, які останній знайшов на території Броварського району Київської області.

24.01.2024 в ході опитування громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній повідомив, що 08.01.2024, приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи в лісосмузі помітив мішок білого кольору. Перевіривши знайдений мішок білого кольору, ОСОБА_4 виявлено предмети зовні схожі на гранатомети та ручну гранату. Після чого останній прибув до Шевченківського УП ГУНП у м. Київ для добровільної видачі винайдених предметів.

24.01.2024 проведено огляд місця події, за адресою: м. Київ,

вул. Герцена, 9, в приміщенні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, за участю працівників управління вибохотехнічної служби та було виявлено та вилучено: корпус гранати Ф-1, 1 одиниця; підривач УЗРГМ-2, 1 одиниця; реактивна протитанкова граната (РПГ-22), 2 одиниці.

25.01.2024 предмети, які були вилучено 24.01.2024 за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9, в ході проведення огляду місця події, визнано речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України.

Відповідно до Наказу Міністерств з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України №309 від 22.12.2022, встановлено територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно даного наказу, період ведення бойових дій на території Київської області визначений з 25.02.2022 по 01.04.2022 року.

Таким чином, не виключено те, що виявлені та вилучені у громадянина ОСОБА_4 корпус гранати Ф-1, 1 одиниця; підривач УЗРГМ-2, 1 одиниця; реактивна протитанкова граната (РПГ-22), 2 одиниці могли бути втрачені під час бойових дій при обороні міста, оскільки відповідно до показань останнього бойові припаси були знайдені у передмісті.

Також до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов лист з ГУНП у м. Києві, тому виникла необхідність у передачі зброї та боєприпасів на баланс Головного управління Національної поліції у м. Києві для використання їх за призначенням у зв`язку з воєнним станом на території України.

15.02.2024 до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві подане клопотання про арешт майна.

16.02.2024 клопотання про арешт майна повернуто для доопрацювання.

У судове засіданняпрокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи, що особа, яка зберігала вилучене майно органом досудового розслідування не встановлена, слідчий суддя вважає за можливе розглянути подане клопотання без виклику та участі володільця тимчасово вилученого майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час проведення обшуку.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судом встановлено, що обшук, під час якого було тимчасово вилучено майно, питання про арешт якого ставиться у клопотанні було проведено 11 лютого 2024 року.

Оскільки положенням ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних без ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, строк, наданий законом прокурору для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, обчислюється з 24 січня 2024 року та спливає 25 січня 2024 року відповідно.

З клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна сторона обвинувачення первинно звернулася лише 15 лютого 2024 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

До розгляду клопотання по суті, слідчим порушено питання про поновлення вказаного процесуального строку.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи факт того, що перелічене у клопотанні майно вилучено законом з цивільного обігу, беручи до уваги момент виникнення необхідності в його арешті, слідчий суддя вважає за необхідне поновити прокурору строк на звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Що ж стосується суті питання, порушеного прокурором у клопотанні, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення постанови про визнання майна речовим доказом, а також наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме може бути предметом кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 24.01.2024 під час проведення огляду місця події, за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9, в приміщенні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, а саме на: корпус гранати Ф-1 - 1 одинцю, підривач УЗРГМ-2 - 1 одиницю, реактивну протитанкову гранату (РПГ-22) 2 одиниці з їх передачею на баланс ГУНП у м. Києві для використання за призначенням у зв`язку з воєнним станом на території України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Строк на звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000443, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України поновити.

Клопотання прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000443, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 24.01.2024 під час проведення огляду місця події, за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9, в приміщенні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, а саме на: корпус гранати Ф-1 - 1 одинцю, підривач УЗРГМ-2 - 1 одиницю, реактивну протитанкову гранату (РПГ-22) 2 одиниці .

Арештоване майно, а саме: корпус гранати Ф-1 - 1 одинцю, підривач УЗРГМ-2 - 1 одиницю, реактивну протитанкову гранату (РПГ-22) 2 одиниці- передати на баланс ГУНП у м. Києві для використання за призначенням у зв`язку з воєнним станом на території України .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1