Справа № 302/426/24
Провадження № 1-кп/302/88/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2024 рокусмт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження №0000042 відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Торун Міжгірського району Закарпатської області, громадянки України, яка має повну загальну середню освіту, не працюючої, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23.03.2024 року, біля 17-30 годин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні неврологічного відділення КНП «ЛПУ Міжгірської районної лікарні» за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих непорозумінь, під час словесної сварки із своєю дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, нанесла останній один удар рукою в область голови з лівої сторони, після чого почала її штовхати в область плечей.

В результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_4 , згідно з висновком судового-медичного експерта за № 30-м від 28.03.2024 року, спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах чола зліва. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи.

Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як ЛЕГКІ, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.5. По давності вкладаються в час події, яка мала місце 23.03.2024 року.

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 05.04.2024 року, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_4 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. При цьому, ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою потерпілої ОСОБА_5 від 05.04.2024 року, потерпіла не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї винуватості. При цьому, суд дослідив матеріали кримінального провадження, а саме: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 24.03.2024 року (а.с.1), постанову про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 24.03.2024 року (а.с.4), протокол прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 23.03.2024 року (а.с.7), протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 від 25.03.2024 року (а.с.11-12), протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 29.03.2024 року (а.с.17-20), висновок судово-медичної експертизи № 30-м від 28.03.2024 року, складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення СМЕ ОСОБА_8 (а.с.28-29), повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 04.04.2024 (а.с.31-34), протокол допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 04.04.2024 (а.с.39-41), постанову від 04.04.2024 року про доручення призначення адвоката (а.с.45), доручення за № 001-070000928 від 04.04.2024 року про надання безоплатної вторинної правової допомоги захисником адвокатом ОСОБА_6 (а.с.46), характеризуючи матеріали відносно обвинуваченої ОСОБА_4 (а.с.21-26).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , матеріали досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.125 КК України, який кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних стосунках.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого нею кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте вчинила кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків. Разом з тим, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася, що суд відносить до обставин, які пом`якшують її покарання. При цьому наявна обставина, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних стосунках.

Крім того, ОСОБА_4 на теперішній час не працює, постійного місця роботи не має, регулярний дохід та джерело прибутку відсутні, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб ОСОБА_4 не має, крім того, обвинувачена має постійне місце реєстрації та місце фактичного проживання, за яким ОСОБА_4 характеризується позитивно, займається веденням особистого селянського господарства, за час проживання на території с.Новоселиця проявила себе працьовитою, хорошою господинею, що слідує з характеристики Новоселицького старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області за вих. № 42 від 27.03.2024 року (а.с.26), на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра ОСОБА_4 не перебуває, що вбачається з інформації КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» за № 294/10-1 від 27.03.2024 року (а.с.22), певної групи інвалідності ОСОБА_4 немає, хронічні захворювання відсутні.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченої, її вік, сімейний та матеріальний стан, а також щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченої з боку потерпілої ОСОБА_5 , тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією її від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу в дохід держави у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення (проступку) та особі обвинуваченої ОСОБА_4 ..

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_10