Номер провадження № 1-кс/334/1272/24
УХВАЛА

про арешт майна

24 травня 2024 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні внесене у кримінальному провадженні № 0002522 від 16.12.2023 року за ознаками ч.1 ст.121 КК України клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2024 року слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002522 від 16.12.2023 року за ознаками ч.1 ст.121 КК України про арешт майна.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 15.12.2023 року приблизно о 23:00, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до місця її тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якої неодноразово застосовував фізичну силу та психологічний тиск, де у нього трапився словесний конфлікт із ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході якого у ОСОБА_5 виник раптовий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком руки в область правого ока, від якого остання, втративши рівновагу, впала на ліжко, приземлившись на спину. Далі, ОСОБА_5 схопив потерпілу, яка намагалась встати з ліжка, обома руками за волосся та штовхнув її на підлогу у напрямку масляного обігрівача, від якого вона, відштовхнувшись, приземлилась на підлогу. У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 наніс не менше одного удару кулаком руки в область черевної порожнини зліва ОСОБА_6 , яка на той момент знаходилась у сидячому положенні на підлозі, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді тупої травми живота, що ускладнилась розривом верхнього полюсу медіальної поверхні селезінки, гемоперинонеумом ІІ ступеню та постгеморагічною анемією легкого ступеню. Після цього, ОСОБА_5 , впевнившись, що його злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , реалізовано у повному обсязі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за його вчинення, втік у невідомому напрямку. На підставі викладеного, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

18.12.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

21.05.2024 року проведено обшук на підставі ч.3 ст.233 КПК України за місцем тимчасового проживання оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_5 , а саме у буд. АДРЕСА_2 , у ході якого встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 , крім цього виявлено та вилучено: полімерний пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, ззовні схожою на наркотичний засіб; паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, ззовні схожою на наркотичний засіб; мобільний телефон «Samsung Galaxy A04e» у корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Redmi 9C NFC» у корпусі чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_3 , ІМЕI2: НОМЕР_4 та мобільний телефон «Redmi А2» у корпусі чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_5 , ІМЕI2: НОМЕР_6 , що належать ОСОБА_5 ; 2 (дві) банківські картки, що належать ОСОБА_5 ; 3 (три) стартові пакети та 1 (один) тримач для сім-карти; паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 07.02.2008 року Ленінським РВ УДМС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_5

Прохав накласти арешт на частину об`єктів, вилучених 21.05.2024 року протоколом обшуку, проведеним у порядку ч.3 ст.233 КПК України за місцем тимчасового проживання оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_5 , а саме у буд. АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy A04e» у корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Redmi 9C NFC» у корпусі чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_3 , ІМЕI2: НОМЕР_4 та мобільний телефон «Redmi А2» у корпусі чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_5 , ІМЕI2: НОМЕР_6 , що належать ОСОБА_5 ; 2 (дві) банківські картки, що належать ОСОБА_5 ; 3 (три) стартові пакети та 1 (один) тримач для сім-карти.

Прохав клопотання розглядати без його участі.

В судове засідання по розгляду клопотання учасники не з`явились, слідчий у клопотанні прохав про розгляд справи без його участі.

Відповідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

16.12.2023 року до ЄРДР за № 0002522 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.121 КК України за фабулою: 15.12.2023 року приблизно о 23:00, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до місця її тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якої неодноразово застосовував фізичну силу та психологічний тиск, де у нього трапився словесний конфлікт із ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході якого у ОСОБА_5 виник раптовий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком руки в область правого ока, від якого остання, втративши рівновагу, впала на ліжко, приземлившись на спину. Далі, ОСОБА_5 схопив потерпілу, яка намагалась встати з ліжка, обома руками за волосся та штовхнув її на підлогу у напрямку масляного обігрівача, від якого вона, відштовхнувшись, приземлилась на підлогу. У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 наніс не менше одного удару кулаком руки в область черевної порожнини зліва ОСОБА_6 , яка на той момент знаходилась у сидячому положенні на підлозі, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді тупої травми живота, що ускладнилась розривом верхнього полюсу медіальної поверхні селезінки, гемоперинонеумом ІІ ступеню та постгеморагічною анемією легкого ступеню. Після цього, ОСОБА_5 , впевнившись, що його злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , реалізовано у повному обсязі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за його вчинення, втік у невідомому напрямку. На підставі викладеного, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

18.12.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

З урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, 29.12.2023 року його оголошено у розшук, а 01.01.2024 року у зв`язку з розшуком підозрюваного досудове розслідування зупинене.

02.01.2024 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рапорту начальника сектору САОР ВКП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій областіОСОБА_7 проведеними розшуковими заходами встановлено, що ОСОБА_5 тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , але найближчим часом планує змінити місце проживання, тому вважає за доцільне провести несанкціонований обшук за даною адресою.

21.05.2024 року у зв`язку з необхідністю проведення досудового розслідування та потребою у проведенні слідчих (розшукових) дій досудове розслідування відновлено.

21.05.2024 року слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 проведено обшук на підставі ч.3 ст.233 КПК України за місцем тимчасового проживання оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_5 , а саме у буд. АДРЕСА_2 , у ході якого встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 , крім цього виявлено та вилучено: полімерний пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, ззовні схожою на наркотичний засіб; паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, ззовні схожою на наркотичний засіб; мобільний телефон «Samsung Galaxy A04e» у корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Redmi 9C NFC» у корпусі чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_3 , ІМЕI2: НОМЕР_4 та мобільний телефон «Redmi А2» у корпусі чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_5 , ІМЕI2: НОМЕР_6 , що належать ОСОБА_5 ; 2 (дві) банківські картки, що належать ОСОБА_5 ; 3 (три) стартові пакети та 1 (один) тримач для сім-карти; паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 07.02.2008 року Ленінським РВ УДМС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_5 .

21.05.2024 року постановою слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Приймаючи до уваги, що вказані в клопотанні речі є речовими доказами - матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди правопорушення і містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, у зв`язку з чим забезпечення їх збереження в тому ж вигляді, в якому вони перебувають після вилучення, з метою попередження їх можливого зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, являється одним із способів забезпечення доказів в кримінальному провадженні, є необхідність у накладенні арешту на зазначене майно для забезпечення проведення першочергових слідчих дій.

На підставі ст.ст. 98, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002522 від 16.12.2023 року за ознаками ч.1 ст.121 КК України задовольнити.

Накласти арешт для забезпечення збереження речових доказів на частину об`єктів, вилучених 21.05.2024 року протоколом обшуку, проведеним у порядку ч.3 ст.233 КПК України слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 за місцем тимчасового проживання оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_5 у буд. АДРЕСА_2 , а саме:

- мобільний телефон «Samsung Galaxy A04e» у корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Redmi 9C NFC» у корпусі чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_3 , ІМЕI2: НОМЕР_4 та мобільний телефон «Redmi А2» у корпусі чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_5 , ІМЕI2: НОМЕР_6 , що належать ОСОБА_5 ;

- 2 (дві) банківські картки, що належать ОСОБА_5 ;

- 3 (три) стартові пакети та 1 (один) тримач для сім-карти.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1