печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5859/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

06.02.2024 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000389.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000389 від 09.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , будучи учасником групи месенджеру «Telegram», під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 використовує акаунт з обліковим записом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » номером телефону НОМЕР_1 , мобільного месенджеру «Telegram», порушуючи встановлений законодавством України порядок регулювання суспільних відносин у сфері обігу інформації з обмеженим доступом, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив та спеціальну мету розголошення відомостей з обмеженим доступом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи одержати особисту матеріальну вигоду шляхом незаконного розголошення за грошову винагороду інформацію, доступ до якої обмежено, діючи за попередньою змовою групою осіб, розповсюдив інформацію з автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», яка відноситься до інформації з обмеженим доступом за наступних обставин.

У зв`язку з чим ОСОБА_4 22.12.2023 вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України, а саме несанкціонованому збуті інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або на носіях такої інформації, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук в квартирі за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки APPLE моделі Iphone, серійний номер НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з сім-картою оператора телекомунікацій Лайффсел з наявними маркуваннями: 2300; НОМЕР_5 ; 7584.

Постановою від 25.12.2023 мобільний телефон марки APPLE моделі Iphone, серійний номер НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з сім-картою оператора телекомунікацій Лайффсел з наявними маркуваннями: НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_5 визнано, як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000389 від 09.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У даному випадку, застосування арешту майна полягає у забороні для осіб, у володінні яких воно знаходиться, віджувати, користуватись та видозмінювати майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, підставою - збереження речового доказу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, зокрема, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, у зв`язку з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів, або ненастання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що визнано речовими доказами та вилучено під час проведення обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки APPLE моделі Iphone, серійний номер НОМЕР_2 ,

IMEI: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з сім-картою оператора телекомунікацій Лайффсел з наявними маркуваннями: НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1