Єдиний унікальний номер справи 185/282/24
Провадження № 1-кп/185/544/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 03 січня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12 грудня 2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 100 (ста) годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

09 березня 2023 року до Павлоградського міськрайонного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов вирок від Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року, згідно якого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 було призначено покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт. 24 квітня 2023 року ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком відбування покарання, а також наслідками за ухилення від виконання громадських робіт, про що була відібрана підписка під особистий підпис, анкета та пояснення. В той же день ОСОБА_3 було видано направлення до КП «Затишне місто» м. Павлограда, згідно якого останній повинен був приступити до відбування покарання з 26 квітня 2023 року.

16 листопада 2023 року ОСОБА_3 з`явився за викликом до Павлоградського районного відділу філії Центру пробації у Дніпропетровській області, де письмово зазначив, що не вийшов на громадські роботи з 26 квітня 2023 року так як у період з 09 липня 2023 року по 27 серпня 2023 року проходив курс реінтеграції та адаптації в громадській організації «Обери-Життя». Цього ж дня ОСОБА_3 було повторно видано направлення до КП «Затишне місто», однак останній висновків не зробив та продовжує ухилятися від відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, без поважних причин не з`являвся до КП «Затишне місто» для відпрацювання громадських робіт тим самим умисно ухилився від відбування громадських робіт, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року його було засуджено та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Працівником органу пробації йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання та попереджено про те, що у разі порушення порядку та умов відбування покарання його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності. Також працівником органу пробації йому було видано направлення до КП «Затишне місто» для відпрацювання громадських робіт, однак він не з`явився на відпрацювання. На даний час він також не відпрацював жодної години громадських робіт. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою вона обвинувачується, у вигляді арешту.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 100 (ста) годин громадських робіт.

Частиною першою ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, суд вважає необхідним, у відповідності до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці.

На підставі ст. 72 КК України невідбуте покарання, призначене ОСОБА_3 за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року, у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт перевести в арешт з розрахунку 8 (вісім) годин громадських робіт 1 (один) день арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року у вигляді 10 (десяти) днів арештута призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, за сукупністю вироків, у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці 10 (десять) днів.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Строк обчислення покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту виконання вироку.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1