1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/864/24 1-кс/335/1830/2024
02 травня 2024 року м. Запоріжжя
29.04.2024 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна. В обґрунтування клопотання представник власника майна зазначив наступне.
Частина вилученого майна, зокрема гротові кошти номіналом по 1000 грн., 500 грн., 200 грн., 100 грн., 50 грн., загальною сумою на 843800 грн.; грошові кошти номіналом по 100 доларів США загальною сумою на 2400 доларів США; грошові кошти номіналом по 50 євро загальною сумою на 500 євро належать ОСОБА_5 . Належність грошових коштів саме ОСОБА_5 підтверджується наступними документами:
1)договором іпотеки від 20.10.2021 року, яким забезпечено договір позики між позикодавцем ОСОБА_8 та позичальником ОСОБА_5 на суму 441450 грн. (Додаток 1), який продовжує свою дію по теперішній час, що підтверджується витягом з державного реєстру іпотек та обтяжень;
2)випискою за рахунком за договором № 652136981 обслуговування ОСОБА_9 в банківській установі 8ЕИ8 БАНК за період з 01.08.2023 року по 01.02.2024 року, рух коштів складає 1 мли. 395 тис. грн.;
3)випискою за рахунком за договором обслуговування ОСОБА_9 в банківській установі ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.11.2023 року по 01.02.2024 року, рух коштів складає 347 тис. грн.;
4)випискою за рахунком за договором обслуговування ОСОБА_5 в банківській установі ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01.04.2023 року по 01.02.2024 року, рух коштів складає 2 млн. 664 тис. грн.;
5)реєстром переказів Нової пошти, відповідно до якого ОСОБА_10 отримала за період з 01.09.2023 року по 01.03.2024 року грошових переказів на суму 815846 грн.;
6)додатковою угодою № 3 про заміну сторони в зобов`язанні - договорі купівлі-продажу від 04.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_5 відступила право покупця квартири АДРЕСА_2 новому покупцю - ОСОБА_11 та отримала за це 521 251 грн.
Таким чином, вилучені під час обшуку грошові кошти, були отримані ОСОБА_5 в позику та від продажу долі у будівництві (до вступу в шлюб із ОСОБА_7 ) та використовувались для проведення торгової діяльності через мережу Інтернет особисто заявницею (саме через це більшість грошових коштів була у національній валюті України), яка у даному кримінальному провадженні є власницею вилученого майна та третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт та користується правами, передбаченими ст. 64-2 КПК України.
Згідно мотивувальної частини ухвали суду від 06.02.2024 року, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України щодо необхідності звернення з клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи саме прокурором.
Підставою для накладення арешту були доводи слідчого, що вилучені кошти могли бути отримані кримінально протиправним шляхом за обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та недоведеність під час судового засідання заявницею зворотного.
З огляду на викладене, представник ОСОБА_5 зазначає, що обставини справи змінилися і на теперішній час необхідності у продовженні арешту вищезазначених грошових коштів відпала.
Накладенням арешту на майно, порушені права ОСОБА_12 , передбачені Конституцією України, щодо права розпорядження власним майном.
Подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
З огляду на викладене, представник власника майна просить скасувати арешт, накладений на вищезазначені грошові кошти та повернути їх ОСОБА_5 .
В судовому адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти клопотання представника ОСОБА_5 . В обґрунтування заперечень прокурор зазначила, що доводи представника ОСОБА_5 про розмір належних останній грошових активів, значно перевищує розмір задекларованих нею та її чоловіком (підозрюваним ОСОБА_7 ) доходів за 2013-2023 роки. Також прокурор зазначила, що досудове розслідування у кримінальному проваджені, в якому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, наразі не завершено. Джерела походження вилучених за місцем проживання ОСОБА_7 грошових коштів та їх причетність до кримінального правопорушення перевіряється. Отже, потреба в арешті майна не відпала, а скасування арешту з грошових коштів може призвести до їх приховування та відчуження.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання про скасування арешту майна, дослідивши додані до нього копії документів, матеріали надані прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт з метою забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КУпАП).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна має бути пропорційним меті, на яку він спрямований, що виражається у понятті «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства і вимогою захисту фундаментальних прав особи. Щоб визначити пропорційність такого заходу, необхідно прийняти до уваги його тривалість та його необхідність в контексті просування розслідування, а також наслідки його застосування до зацікавленої особи.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою слідчого судді 06.02.2024 задоволено клопотання слідчого про арешт майна та з метою забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на грошові кошти номіналом по 1000 грн., 500 грн., 200 грн., 100 грн., 50 грн., загальною сумою на 843 800 грн.; грошові кошти номіналом по 100 доларів США загальною сумою на 2400 доларів США; грошові кошти номіналом по 50 євро загальною сумою на 500 євро, вилучені слідчим 30.01.2024 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 .
Постановляючи ухвали про арешт зазначених грошових коштів слідчий суддя виходив з того, що дослідженні слідчим суддею матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання в його обґрунтування, містять достатні дані для висновку, що вилучені слідчим під час проведення обшуку грошові кошти могли бути набутими кримінально протиправним шляхом за обставин, зазначених у клопотанні слідчого.
Дослідивши надані представником ОСОБА_5 копії договорів та банківських виписок, надані прокурором відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, оцінивши доводи учасників провадження в контексті їх вагомості в межах розгляду даного клопотання, слідчий суддя констатує, що твердження адвоката ОСОБА_4 стосовно того, що вилучені слідчим грошові кошти є особистими накопиченнями ОСОБА_5 не є нереалістичними і такі обставини дійсно можуть мати місце. При цьому, і наведена прокурором версія щодо незаконності походження вилучених слідчим за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 грошових коштів також є цілком ймовірною з такою ж вірогідністю, як і версія представника ОСОБА_5 .
З огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, перевірка джерел походження зазначених коштів та встановлення їх власника ще триває, з урахуванням усіх обставин даного кримінального провадження, а також того, що строк, що минув з моменту накладення арешту на грошові кошти до моменту розгляду слідчим суддею клопотання про його скасування не виходить за межі розумного, слідчий суддя доходить висновку, що продовження застосування арешту на грошові кошти відповідає потребам досудового розслідування та сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження. Обставин, що свідчать про те, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, слідчим суддею не встановлено.
Отже, клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.
Разом з тим, відмова в задоволенні клопотання не позбавляє власника такого майна права повторно звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування його арешту.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 174, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складений 7 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1