Справа № 289/1116/24
Номер провадження 1-кп/289/125/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000091 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лутівка Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого до взяття під варту по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-10.11.2017 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі;

-20.05.2019 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, 18.07.2023 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 10.07.2023 на 2 роки 3 місяці 2 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_4 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за злочини проти власності, маючого дані судимості не знятими і не погашеними в установленому законом порядку, 18.04.2024 близько 14 години виник злочинний умисел на вчинення відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 3564-IX від 06.02.2024, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

В подальшому, 18 квітня 2024 року близько 14 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_3 , де побачив раніше йому не знайому ОСОБА_6 , яка саме в цей час розраховувалась грошовими купюрами за придбання товарів.

Після цього, у ОСОБА_4 , який побачивши наявність грошових коштів в гаманці ОСОБА_6 та перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна вчиненого повторно в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, які належать потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій вище вказаний злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, цього ж дня, близько 14-30 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння почав непомітно переслідувати ОСОБА_6 , яка вийшла з приміщення магазину та після того як впевнився про відсутність сторонніх осіб, які б могли стати очевидцями вказаної події, переслідуючи корисливий мотив, діючи відкрито, повторно, в стані алкогольного сп`яніння в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність та відкритість вчиняємих дій, наздогнав ОСОБА_6 поблизу вказаного магазину та вирвав з її рук господарську сумку вартістю 9 гривень 67 копійок, в якій знаходився гаманець вартістю 245 гривень 08 копійок, в якому знаходились грошові кошти в сумі 3160 гривень, таким чином відкрито, повторно в умовах воєнного стану заволодів вказаним майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок свої злочинних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3414 гривень 75 копійок.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював, та показав, що дійсно за вищевказаних обставин 18 квітня 2024 року близько 14 години здійснив відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому був затриманий поліцією, а викрадене ним майно було повернуто потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглянути кримінальне провадження без її участі, щодо призначення покарання ОСОБА_4 поклалася на розсуд суду (а.с. 9).

З врахуванням думки учасників судового провадження щодо можливості з`ясування всіх фактичних обставин справи суд вирішив проводити судовий розгляд за відсутності потерпілого.

Водночас, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і не має сумнівів у добровільності та істинності їхніх позицій. При цьому, ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Тому, враховуючи вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та обставини, що обтяжують обвинуваченому покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується, як такий щодо якого компрометуючі матеріали відсутні та приймаючи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, а також думку потерпілої, яка при призначенні покарання поклалась на розсуд суду, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України та вважає за необхідне обрати йому запропоноване прокурором покарання у виді семи років позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 вчинив вищевказаний злочин, будучи на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 20.05.2019 умовно-достроково звільненим від відбування покарання на 2 роки 3 місяці 2 дні.

У відповідності до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК).

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком, суд до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 20.05.2019, яка, як вже було зазначено вище, становить 2 роки 3 місяці 2 дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 2271 грн 84 коп.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження за клопотанням прокурора, суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні та продовженні застосування обвинуваченому запобіжного заходу, тому запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на шістдесят днів з дня ухвалення вироку.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі;

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 20.05.2019, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді 7 (семи) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 18.04.2024 і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази, а саме гроші в сумі 3160 грн, гаманець та господарську сумку, які знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити у останньої.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням судової експертизи в сумі 2271 грн 84 коп.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до вступу вироку в законну силу, але не довше ніж на шістдесят днів з дня ухвалення вироку, роз`яснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1