У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 червня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000004, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2024 року у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000004 - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на земельні ділянки комунальної форми власності площею 49,3114 га з кадастровим номером :06:000:0285, площею 32,1837 га з кадастровим номером :06:000:0288, площею 40,0004 га з кадастровим номером :09:000:0343 з цільовим призначенням - для вирощування кормів, сінокосіння і випасання худоби, які належать на правів власності Баштанській міській раді та передані в оренду ГО «СВК Мрія -1» на підставі договору від 17.02.2011 р.

Заборонити Баштанській міській раді та ГО «СВК Мрія-1» розпоряджатися та відчужувати вказані земельні ділянки, зокрема шляхом зміни цільового призначення вказаних земельних ділянок, їх поділу чи об`єднання з іншими ділянками, укладання договорів, вчинення інших правочинів щодо них, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаних земельних ділянок, до скасування арешту у встановленому порядку.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор звертає увагу на те, що розпорядженням Баштанської районної державної адміністрації № 100-р від 16.02.2011 р. затверджено проект із землеустрою та передано в оренду громадській організації «Спілка власників корів «Мрія-1» земельні ділянки із земель державної власності загальною площею 141,84 га для вирощування кормів та випасання худоби.

На підставі вказаного розпорядження з ГО «СВК Мрія-1» укладено договір оренди щодо передачі у користування низки земельних ділянок, для вирощування кормів, сінокосіння та випасання худоби строком на 50 років, які знаходяться поза межами м. Баштанка на території Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області.

01.07.2021 р. в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди ГО «СВК Мрія-1» на вказані земельні ділянки. Згідно даних Державного реєстру цільове призначення вказаних земельних ділянок - для сінокосіння та випасання худоби. Разом з тим, 04.06.2024 р. в ході проведення огляду земельних ділянок встановлено, що земельні ділянки площею 49,3114 га з кадастровим номером :06:000:0285, площею 32,1837 га з кадастровим номером :06:000:0288 - оброблені сільськогосподарською технікою та засіяні бобовою культурою, а земельна ділянка площею 40,0004 га з кадастровим номером :09:000:0343 - засіяна зерновою культурою (ячменем), що свідчить про без господарське використання земель. Вказане підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , залученого як спеціаліста, у ході огляду земельних ділянок.

Постановою прокурора вказані земельні ділянки визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони є місцем вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди (у виді врожаю сільськогосподарських культур) та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, необхідність у накладенні арешту на земельні ділянки виникла у зв`язку з тим, що Баштанською міською радою 11.11.2021 р. прийнято незаконне рішення № 19 про дозвіл ГО «СВК Мрія-1» на розробку землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок з А1.08 для сінокосіння та випасання худоби на А1.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що суперечить вимогам законодавства.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

В провадженні Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000004, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України за фактом самовільного зайняття невстановленою групою осіб земельних ділянок державної та комунальної власності на території Баштанського району. Досудове розслідування здійснюється Баштанським РВП ГУ НП в Миколаївській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.02.2011 р. між ГО «СВК «Мрія-1» та Баштанською райдержадміністрацією укладений договір оренди ряду земельних ділянок для вирощування кормів, сінокосіння та випасання худоби.

01.05.2021 р. між Баштанською міською радою та ГО «СВК «Мрія-1» укладена додаткова угода, якою змінена сторона орендодавця у вказаному вище договорі з Баштанської райдержадміністрації на Баштанську міську раду.

01.07.2021 р. за ГО «СВК «Мрія-1» зареєстроване право оренди відповідних земельних ділянок.

11.11.2021 р. Баштанською міською радою прийняте рішення № 19, яким ГО «СВК «Мрія-1» наданий дозвіл на зміну цільового призначення земельних ділянок площею 49,3114 га з кадастровим номером :06:000:0285, площею 32,1837 га з кадастровим номером :06:000:0288, площею 40,0004 га з кадастровим номером :09:000:0343 - з А1.08 для сінокосіння та випасання худоби на А1.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Прокурор зважаючи, що рішення Баштанської міської ради від 11.11.2021 р. № 19 є протиправним звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вказані земельні ділянки, оскільки з метою збереження вказаних земельних ділянок, як речового доказу, необхідно накласти арешт на такі земельні ділянки, а також заборонити Баштанській міській раді та ГО «СВК «Мрія-1» розпоряджатись та відчужувати їх, зокрема шляхом зміни їх цільового призначення, поділу чи об`єднання, укладання договорів, вчинення інших правочинів щодо них та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаних земельних ділянок.

Слідчий суддя встановив, що в даному кримінальному провадженні відомості до ЄРДР внесені 07.04.2021 р., щодо невизначеного кримінального правопорушення в частині його часу, місця вчинення, номерів земельних ділянок, відносно яких здійснюється кримінальне правопорушення, натомість відповідні діяння щодо видання рішення Баштанської міської ради від 11.11.2021 р. № 19 та засівання земельних ділянок, законність яких оспорює сторона обвинувачення, вчинені вже після цього. За цих обставин не є очевидним те, що заявлені у клопотанні земельні ділянки мають будь-яке значення для розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000004.

Крім того, дане кримінальне провадження розслідується більше 3 років без будь-яких результатів, згідно з витягу з ЄРДР в даному провадженні, станом на червень 2024 року, діє лише один слідчий ОСОБА_7 , який, на теперішній час, не працює в Баштанському РВП.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора слідчий суддя зазначив, що клопотання прокурора не містить обґрунтування того, яким чином відповідні земельні ділянки, як частина земної поверхні, можуть бути знищені, приховані, пошкоджені, зіпсовані, перетворені, відчуженні чи іншим чином втрачені для органу досудового розслідування, як речовий доказ у справі, та мають бути арештовані для забезпечення їх збереження, як речовий доказ.

За цих обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що прокурором не доведено достатніх підстав, визначених ч. 1 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно.

Як убачається з матеріалів клопотання про арешт майна, у провадженні Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000004, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, 17.02.2011 р. між ГО «СВК «Мрія-1» та Баштанською райдержадміністрацією укладений договір оренди ряду земельних ділянок для вирощування кормів, сінокосіння та випасання худоби, проте, в ході проведення огляду вказаних земельних ділянок встановлено, що вони оброблені сільськогосподарською технікою, засіяні бобовою культурою (горохом), та одна земельна ділянка засіяна зерновою культурою (ячменем), що свідчить про нецільове використання земельних ділянок, тобто наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

07.06.2024 р. прокурор звернувся до Баштанського районного суду Миколаївської області з клопотанням про накладення арешту на вказані земельні ділянки, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення та можуть бути використані, як докази у кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду, з клопотання прокурора не вбачається обставин, які б виправдовували потреби досудового розслідування в обмеженні права користування земельними ділянками, у кримінальному провадженні, досудове розслідування в якому здійснюється з 07.04.2021 р., оскільки слідчим та прокурором не доведено того, що відносно земельних ділянок можуть бути здійсненні будь-які дії направлені на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи їх відчуження, тобто ризик фізичної втрати земельних ділянок, як речових доказів - відсутній.

Крім того, станом на день розгляду клопотання, відповідні земельні ділянки були оглянуті 04.06.2024 р. в присутності спеціаліста - державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель у Миколаївській області ОСОБА_6 , та понятих, за результатами якого складено відповідний протокол, зафіксовано стан земельних ділянок на момент огляду.

Отже, прокурором не доведено, що існують будь-які ризики того, що майно, на яке прокрурор просить накласти арешт, може бути приховане, пошкоджено, зіпсоване, знищене, перетворено або відчужено.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено, тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 червня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000004 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3