Справа № 953/5017/24
н/п 1-кс/953/4102/24
УХВАЛА
"06" червня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
05.06.2024 під час проведення огляду вилучене майно ,яке прокурор просить арештувати.
До судового засідання прокурор та власник майна, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, не з`явились, подали заяву про розгляд клопотання за їх відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, витяг з ЄРДР, доходить до наступного:
Відповідно до положень ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Вилучене при огляді майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
При визначенні способу арешту майна у відповідності до положень п.5, п.6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, вважає на необхідне накласти арешт з забороною розпорядження арештованим майном.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, за неприбуття до судового засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони розпорядження на тимчасово вилучене майно: сумка чорного кольору із надписом Kusibum із синтетичного матеріалу розміром (довжина 18 см, ширина 10 см., глибина 4,5 см) із трьома відділеннями, які обладнані застібками-змійками та чорною лямкою ручкою довжиною 40 см; 2. три ключа (а. ключ жовтого металу, б. ключ білого металу з чорним пластиком, в. магнітний пластиковий ключ синього кольору); 3. мобільний телефон Huawei P Smart+ в білому корпусі IMEI1: НОМЕР_1 , належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після проведення усіх необхідних слідчих дій та судових експертиз, вищезазначене майно передати у користування власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, відсутнім при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1