Справа № 309/3111/23
Провадження № 1-кп/307/200/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відритому підготовчому засіданні у залі суду в місті Тячів в режимі відеоконференцзв`язку, угоду про визнання винуватості від 19 жовтня 2023 року, укладену між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000712 від 19.06.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, інваліда третьої групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області з Мукачівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000712 від 19.06.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України. Вказаний обвинувальний акт після визначення підсудності згідно ухвали Закакрпатського апеляційного суду від 26.07.2023 направлений до суду разом з угодою про визнання винуватості від 23 червня 2023 року, укладеної в даному кримінальному провадженні між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 .

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 4.09.2023 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання на 2 жовтня 2023 року, яке за клопотанням прокурора для внесення корективів в угоду про визнання винуватості, відкладено на 10 год 30 хв. 31 жовтня 2023.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», якщо в угоді наявні недоліки, які за своїм змістом не є суттєвими, зокрема угода вміщує суперечності, неточності, що обумовлено, переважно, правовою необізнаністю сторін, з огляду на заборону, передбачену ч. 8 ст. 474 КПК, щодо повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні правильним видається надання судом можливості сторонам уточнення укладеної угоди, внесення відповідних змін до її змісту. При цьому такі зміни мають бути погоджені між сторонами, відображені в журналі судового засідання, технічному записі та судовому рішенні.

В підготовчому судовому засіданні 31.10.2023, прокурор подав уточнену угоду про визнання винуватості від 19.10.2023, укладену в даному кримінальному провадженні та погоджену між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 , в якій вказав, що вказана угоду уточнено та викладено з врахуванням вимог ст. 77 КК України щодо застосування додаткових покарань у разі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, а тому угоду укладену сторонами у ході досудового розслідування від 23.06.2023 слід вважати такою, що не має юридичної сили.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням, ОСОБА_4 за попередньою змовою з Особою АДРЕСА_3 відносно яких проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, достовірно знаючи про обмеження, щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон, на період дії воєнного стану, введеного 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України, який затверджено Законом №2102-ІХ від 24.02.2022, на території України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року введено воєнний стан згідно з Указом Президента України, який безперервно продовжувався, у тому числі тривав на час вчинення злочину, а востаннє продовжувався Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджений Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації, яка безперервно продовжувалася, у тому числі тривала на час вчинення злочину, а востаннє продовжена Законом №3058-ІХ ("Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" з 20 травня 2023 року на 90 діб вчинили злочин за наступних обставин.

Так, Особа №1 матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження на початку листопада 2022 року, підшукав осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , (що були залучені до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих дій), і є особами яким, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, обмежено виїзд за межі території України, однак які мали бажання перетнути кордон України попри встановлені обмеження, поза пунктом пропуску, за попередньо обумовлену з Особа №1 суму грошових коштів в розмірі 2500 доларів США.

У подальшому Особа №1, за попередньою змовою з Особою №2., з яким раніше вчиняв кримінальне правопорушення передбачене ст. 332 КК України та ОСОБА_4 , що є місцевими жителями Закарпатської області, Тячівського району і проживають неподалік з кордоном держав Європейського Союзу, орієнтується на місцевості, перебуваючи 11.01.2023, біля 19 год. 40 хв. у м.Тячів, вул.Незалежності, 114, біля готелю «Серпанок», домовилися про час, місце та спосіб переправлення осіб через державний кордон поза пунктом пропуску.

Після цього, 11.01.2023 біля 20 години 40 хвилин, Особа №1, Особа №2 з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули автомобілем марки ВМВ, моделі 735 і НОМЕР_1 , яким керував Особа № НОМЕР_2 до автомобільної мийки у АДРЕСА_4 , де їх очікував співучасник ОСОБА_4 , залучений у якості водія незаконного переправленні осіб через державний кордон поза пунктом пропуску.

Діючим з єдиним умислом Особа №1, Особа №2 та ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи свої протиправні дії їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи, про те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 якого ОСОБА_4 підшукав особисто, для переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску за грошову винагороду, яким виїзд за кордон обмежено, за вказівкою Особи АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з автомобіля ВМВ, моделі 735 і НОМЕР_1 , яким керував Особа № НОМЕР_2 пересіли до автомобіля марки «Шкода Фабія», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_4 у салоні якого знаходились ОСОБА_8 і направилися у напрямку державного кордону України, з метою незаконного перетину такого поза межами пункту пропуску через державний кордон до Угорської Республіки та були затримані в АДРЕСА_5 .

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме: у незаконному переплавленні осіб через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групи осіб.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 19.10.2023 року між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 , а відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 19.10.2023 року вбачається, що прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення за ч. 3 ст.332 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. При укладенні угоди про визнання винуватості з обвинуваченим враховано наступні обставини: беззастережне визнання обвинувачення в обсязі підозри у ході досудового розслідування та у судовому провадженні, викриття інших учасників групи з якими вчинив злочин, у якому підозрюється, а саме Особа АДРЕСА_3 , щодо яких матеріали виділено у кримінальному провадженні за №0001016 від 09.11.2022 за ч.3 ст. 332 КК України, сприяння оперативним працівникам управління Департаменту військової контррозвідки СБУ та інших правоохоронних органів у виявленні та фіксації фактів незаконного переправлення осіб через державний кордон України, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання правдивих показів, викриття інших учасників групи у вчинення злочину, наявність обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , а саме вчинення злочину з використанням усов воєнного стану, особу винного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, наданих ним зобов`язань щодо викриття інших учасників групи, які діяли з ним спільно у вчиненні кримінального правопорушення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, що полягає у можливості зменшення навантаження на системи здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду кримінального провадження та заощадженні бюджетних коштів на витрати пов`язані з кримінальним провадженням, наявності суспільного інтересу в запобіганні чи припиненні більшої кількості тяжких кримінальних правопорушень щодо фактів незаконного переправлення осіб через державний кордон України, та зобов`язання обвинуваченого на стадії судового розгляду надати допомогу Збройним силам України у вигляді необхідного обладнання, шляхом придбання ударного дрону.

ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, а також зобов`язався: беззастережно визнати її в обсязі обвинувачення у судовому провадженні та надав докази виконання вугоди в частині надання ним допомоги Збройним силам України у вигляді необхідного обладнання, шляхом придбання ударного дрону. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст.332 КК України основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті у вигляді: позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 69 КК України щодо основного покарання та застосування ст. 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням), додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК Україи.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.

В судовому засіданні обвинувачений його захисник та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Сторони погоджуються, що за наявності зазначених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з урахуванням його особи: раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, можливо призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України, а саме, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції ч.3 ст.332 КК України з призначенням йому додаткових покарань. При цьому обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому ст. 474 п.1 ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та призначаючи обвинуваченому узгоджене за участю захисника між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання, суд враховує: характер суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, сприяв розкриттю правопорушення, також враховує відсутність тяжких наслідків.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каятття та визнання обвинуваченим вини, його активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення в тому числі шляхом викриття інших учасників групи у вчиненні злочину.

Обставинами згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З урахуванням особи винного, у даному випадку, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризується, визнав вину в повному обсязі, сприяв правоохоронним органом у встановленні обставин правопорушення, а тому, суд дійшов висновку щодо наявності обґрунтованих підстав для призначення ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією частиною 3 статті 332 цього Кодексу, для призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї статті за це кримінальне правопорушення, тобто, з застосуванням ст.69 КК України.

Так, згідно з п.п.2 і 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди мають виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей злочину і обставин його вчинення, характеру та ступеню тяжкості наслідків, що наступили. А, відповідно до положень ст.69 КК України та п.8 Постанови вищевказаного Пленуму ВС України, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання, впливають на суспільну небезпечність вчиненого діяння та, відповідно, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

А тому, враховуючи, що покарання, встановлене для такого виду правопорушення, - що інкриміноване ОСОБА_4 за ч.3 ст.332 КК України, передбачене у виді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, суд вважає, що воно не відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення, обставинам справи та особі засудженого та є занадто суворим. Проте, призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї статті за це кримінальне правопорушення, як визначено вищевказаною угодою, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оскільки є достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, адже відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі засудженого, його ролі у здійсненні дій, направлених на скоєння кримінального правопорушення (надання згоди) та наслідкам правопорушення, а його поведінка після вчиненого свідчить про усвідомлення протиправності своїх дій, вказує на щире каяття.

При можливості застосування до покарання ст. 75 КК України, додаткове покарання у виді конфіскації майна, як то передбачено ст. 77 КК України, судом не застосовується. При цьому відповідно до положень 77 КК України, суд вбачає наявність підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, як це також передбачено умовами угоди про визнання винуватості.

Тому, відсутність даних про тяжкі наслідки від дій обвинуваченого, наявність активних дій зі співпраці з правоохоронними органами у встановленні обставин правопорушення та викритті інших учасників групи у вчиненні злочину, разом з даними про його особу, який повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, характеризується позитивно та раніше несудимий, згідно висновку МСЕК є інвалідом з дитинства, до відповідальності притягується вперше, щиро розкаюється, бажання та фактичне виконання ним під час судового розгляду угоди щодо передачі ударного дрону Збройним Силам України для цілей оборони України, що на даний час також свідчить про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність декількох пом`якшуючих обставин, підтверджують, що за таких виключних обставин узгоджене сторонами покарання може бути призначене.

При цьому згідно абз. 3 п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», слід зважати, що вирок ухвалений на підставі угоди (стосовно однієї із декількох осіб) не має преюдиційного значення для кримінального провадження відносно інших осіб, а визнання винуватості першою не є доказом вини останніх.

В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_4 , який раніше не притягувався до будь-яких видів відповідальності, повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, стверджує, що розкаюється, і це підтверджується його активним сприянням у розкритті кримінального правопорушення, та погоджується на призначення йому покарання, визначеного угодою за ч.3 ст.332 КК України між ним і прокурором. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання, обвинувачений, усвідомив скоєне.

Підстав для відмови у затвердженні угоди судом не встановлено. Клопотань про обрання запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не надходило, проте в ході судового розгляду такий захід був обраний у виді домашнього арешту, строк дії якого сплив 11.07.2023.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Мукачівської окружної прокуратури з одного боку, та обвинуваченим з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду й міри покарання.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено, витрати на залучення експертів в межах даного кримінального провадження також відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні №0000712 відсутні та як встановлено в судовому засіданні такі з кримінального провадження №0001016, не виділялися.

Згідно ухвал слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області справа №303/296/23 провадження №1-кс/303/41/23 від 16.01.2023 року та справа №303/296/23 провадження №1-кс/303/65/23 від 19.01.2023 року, арешт на майно накладався в рамках іншого кримінального провадження №0001016, в зв`язку з цим питання щодо його скасування у даному кримінальному провадженні, судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 314, 368-370, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 жовтня 2023 року між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000712 від 19.06.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, і призначити йому покарання за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору та надати обвинуваченому та захиснику.

Головуючий ОСОБА_1