Справа № 296/4990/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

28.05.2024 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернувся з клопотанням захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , та просить частково скасувати арешт на автомобіль марки «BMW» д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 24.09.2021 року, у частині скасування заборони користування та розпорядження автомобілем.

В обгрунтування клопотання зазначає, що у провадженні слідчого управління ГУ НП в Житомирській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000277 від 28.03.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01.04.2022 року у провадженні № 296/2840/24 накладено арешт на автомобіль марки «BMW» д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , а також заборонено відчуження, користування та розпорядження вказаним транспортним засобом.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна, на яке накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Автомобіль марки «BMW», 2000 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 24.09.2021 року.

Даний автомобіль використовується для забезпечення сім`ї продовольчими та побутовими товарами, для поїздок до медичних закладів, відвідування рідних та близьких, які проживають в сусідній області, тощо, адже на утриманні родина Єремейчуків має чотирьох малолітніх дітей.

Майже два місяця ОСОБА_4 не може користуватися належним їй автомобілем, що створює суттєві незручності в утриманні та обслуговуванні сім`ї, активного соціального життя.

При накладенні арешту на автомобіль марки «BMW» д.р.н. НОМЕР_1 судом не було враховано та не застосовано вимоги ст.173 КПК України, а саме, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як свідчать матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 органом досудового слідства кримінальне провадження не відкривалося та їй не повідомлялося про підозру про вчинення будь - яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

ОСОБА_4 також не є обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

На даний час з автомобілем «BMW» д.р.н. НОМЕР_1 проведені всі необхідні процесуальні та слідчі дії, розпочата процедура надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене просить клопотання задовольнити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Захисник у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, згідно поданих заперечень просить розглянути клопотання про скасування арешту майна у його відсутності, у задоволенні клопотання просить відмовити, оскільки вважає, що жодна з наведених підстав для скасування арешту майна не має місця в кримінальному провадженні бо арешт майна застосовано з метою забезпечення збереження речових доказів (наявна легітимна мета); представником володільця майна ухвала про накладення арешту була оскаржена в апеляційному порядку, у результаті чого судом апеляційної інстанції підтверджено законність накладення арешту. Поряд з цим, представником володільця майна за короткий проміжок часу неодноразово на розгляд слідчого судді виносилось питання щодо скасування арешту майна, у задоволенні яких відмовлено. Однією із підстав таких рішень було те, що скасування арешту на даному етапі є передчасним та може бути вирішене при розгляді справи в суді першої інстанції.

Наразі здійснюється виконання ст.290 КПК України, яка передбачає обов`язок сторони обвинувачення надати доступ як стороні захисту так і потерпілим до речових доказів, яким визнано автомобіль. Таким чином, скасування арешту та повернення транспортного засобу унеможливить виконання стороною обвинувачення вказаних приписів закону.

На даний момент кримінальне провадження готове до закінчення шляхом направлення до суду обвинувального акту. Натомість, згідно ст.357 КПК України речові докази оглядаються судом безпосередньо. Повернення транспортного засобу шляхом скасування арешту на нього позбавить сторону обвинувачення можливості надати у розпорядження суду для огляду речовий доказ.

Крім того, з огляду на позиції захисту, а також процесуальну поведінку підозрюваного не виключено, що в подальшому підозрюваний може висловлювати такі версії події, які підлягатимуть перевірці експертним шляхом в рамках безпосереднього дослідження транспортного засобу. Повернення автомобіля нівелює можливість проведення такого технічного дослідження, оскільки будуть відсутні гарантії, що його технічний стан є аналогічним як на момент події.

Отже, досудове розслідування у кримінальному провадженні хоча є завершеним, однак, не закінченим, тому необхідність в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження продовжує існувати.

За наведених обставин вважає, що захисником не доведено існування обставин, передбачених абз 2 ч.1 ст.174 КПК України, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання просить відмовити.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Отже, арешт майна має бути скасованим, якщо відпали підстави його застосування, або арешт було накладено необґрунтовано.

Водночас, відповідно до положень ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000277 від 28.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

01.04.2024 слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_5 накладено арешт на майно, у тому числі на автомобіль марки «BMW» р.н. НОМЕР_1 , заборонивши, відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Зі змісту ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 01.04.2024 вбачається, що арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20.05.2024 ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_5 від 01.04.2024, якою задоволено клопотання про арешт майна, залишено без змін.

23.05.2024 року згідно доручення прокурора закінчено досудове розслідування у кримінальному провадженні та відповідно до вимог ст.290 КПК України надано стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.

Як вбачається з матеріалів клопотання заявника та долучених до нього документів, вони не містять доказів того, що обраний захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі про накладення арешту на майно.

Крім того, з поданих слідчим заперечень вбачається, що обставини, якими обґрунтовувався арешт, не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що арешт на майно накладено необґрунтовано або на даний час відпала необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна у кримінальному задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1