Справа № 305/1837/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/116/23, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 11.01.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий, засуджений:

- за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років.

Покарання, призначене ОСОБА_6 за з вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 05.09.2022 у виді штрафу в сумі 850 грн та покарання, призначене за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.09.2022 у виді штрафу в сумі 850 грн ухвалено виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжено до набрання вироком суду законної сили, але не більше, ніж до 11.03.2023.

Строк покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання - 17.08.2022.

Речові докази у кримінальному провадженні: пляшку з-під горілки «Первак домашній пшеничний» об`ємом 0,5 л, та уламки скла коричневого кольору від плашки пива «Перша приватна броварня», які знаходяться у кімнаті для зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області, знищено; оптичний СД-диск з відеозаписом з камер відео спостереження з магазину ФОП « ОСОБА_9 » - залишено при матеріалах кримінального провадження.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1699,02 грн.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 під час дії Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який був продовжений до 23.08.2022, близько 14 год 20 хв 06.08.2022, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито, з метою заволодіння чужим майном та

-2-

особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у приміщенні магазину за адресою АДРЕСА_1 , у присутності ОСОБА_10 , із застосуванням фізичного насильства щодо продавця магазину ОСОБА_11 , яке виразилося у нанесенні їй удару долонею правої руки в область шиї, спричинивши останній легкі тілесні ушкодження у вигляді садна правої бокової поверхні шиї, та пошкодивши при цьому її золотий ланцюжок, який зірвався з шиї та впав на підлогу, самовільно відкрив дверці холодильника та відкрито заволодів однією пляшкою пива марки «Перша приватна броварня» об`ємом 0,65 л, вартістю 21 грн, чим заподіяв шкоду на вказану суму, після чого вийшов з магазину.

Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 06.08.2022 близько 14 год 25 хв, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повернувшись у приміщення магазину, за адресою АДРЕСА_1 , відкрито, у присутності продавця магазину ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , відкрито викрав зі стелажа магазину одну пляшку горілки «Первак домашній пшеничний», об`ємом 0,5 л вартістю 76,80 грн, чим заподіяв фізичній особі-підприємцю ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 -адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити, пом`якшити призначене обвинуваченому покарання та звільнити від його відбування з іспитовим строком. Посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання не дотримався вимог закону, оскільки належним чином не врахував обставини, що пом`якшують покарання, визнання вини, щире каяття, а також відсутність претензій з боку потерпілих, які знають обвинуваченого, давали йому завжди продукти харчування в борг та які цивільного позову до обвинуваченого не заявляли, що давало суду підстави призначити покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України. Також просить врахувати і те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що обвинувачений під час вчинення кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння і даний факт не доведений, а сам ОСОБА_6 в судовому засіданні вказував, що був з похмілля в момент вчинення злочину.

Судове провадження розглядається за відсутності потерпілих, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу, промову прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.

-3-

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці вимоги кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 судом першої інстанції дотримані.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, при обставинах викладених у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Оцінюючи та відхиляючи доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо невідповідності призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання внаслідок його надмірної суворості та щодо наявності підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання, колегія суддів виходить з наступного.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин кримінального провадження справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вичнене кримінальне правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України та врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, який на час вчинення кримінального правопорушення був не судимий, непрацює, на спеціальному обліку у лікаря психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та мешкання, утриманців не має, за місцем проживання характеризується негативно. Суд першої інстанції також врахував обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття у вчиненому та обставину, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може,

-4-

крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дане кримінальне правопорушення, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Проте, обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та являлись передумовою для застосування щодо нього положень ст. 69 КК України судом першої інстанції не встановлено. Не встановила їх і колегія суддів апеляційного суду при перегляді вироку суду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливо лише з призначенням ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті закону України про кримінальну відповідальність і підстави для застосування ст. 69 КК України та зменшення обвинуваченому строку призначеного покарання у даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів уважає, що розмір призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, в тому числі вимогам ст. 65 КК України та його меті.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 не судимий, на спеціальному обліку у лікаря психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за наявності обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття у вчиненому, відсутність претензій з боку потерпілих, однак враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність місця роботи, негативної характеристики та обставини, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

Таким чином, перевіркою матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 встановлено, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання зазначених вимог закону дотримався. Колегія суддів уважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено з врахуванням вимог ст. 65 КК України.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років, яке є мінімальним відповідно до санкції ч. 4 ст. 186 КК України, колегія суддів уважає таким, що відповідає як характеру та ступеню вчинених ОСОБА_6

-5-

кримінально-карних діянь, так і особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, сприятиме досягненню основної мети виховання обвинуваченого у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Разом з тим, наявні в матеріалах кримінального провадження докази дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 є особою, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується відповідними вироками щодо нього, а саме Рахівського районного суду від 22.08.2022 за ч. 1 ст. 296 КК України, від 05.09.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України та від 27.09.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Поряд з тим, відповідно до характеристики ОСОБА_6 з місця його проживання, останній ніде не працює, постійно зловживає алкогольними напоями, неврівноважений, скандалить із сусідами та мешканцями села, розлучений, участь у громадському житті села не приймає.

Тому, наведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 апеляційний суд вважає такими, що не дають підстав для призначення йому покарання за ч. 4 ст. 186 КК України нижче від найнижчої межі та звільнення від його відбування з іспитовим строком.

Доводи апеляційної скарги захисника про зайву суворість призначеного ОСОБА_6 покарання - у виді позбавлення волі на певний строк за вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності та пов`язане з цим прохання щодо зміни вироку, шляхом призначення більш м`якого покарання з урахуванням вимог ст. 69 КК України, на думку колегії суддів - є безпідставними. Згідно даних кримінального провадження та поданої апеляційної скарги, об`єктивно відсутні інші обставини ніж ті, що встановлені судом першої інстанції, які пом`якшують покарання, а твердження захисника щодо неналежного їх врахування повністю спростовуються висновками суду, зазначеними в оскаржуваному вироку, якими належним чином обґрунтовані вид та міра покарання.

Тому, доводи захисника про пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання з урахуванням ст. 69 КК України та зміни вироку в цій частині, з урахуванням наведених ними доводів, слід визнати безпідставними, оскільки такі доводи носять суто суб`єктивний характер і не можуть вважатися достатніми підставами для пом`якшення призначеного покарання.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для застосування норм ст. 69 КК України, у зв`язку з чим, безпідставними та необґрунтованими є і вимоги апеляційної скарги про застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом безпідставно визнано доведеною обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, а саме вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки матеріалами кримінального провадження, у тому числі і показаннями потерпілої ОСОБА_11 підтверджено факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З цих підстав, доводи апеляційної скарги колегія суддів не бере до уваги та відхиляє як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

-6-

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів констатує, що факт перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння при вчиненні кримінального правопорушення підтверджено висновком судово-токсикологічної експертизи № 1456 від 11.08.2022, яким встановлено, що в крові ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт 1,92%, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння (т. 1 а. к. п. 128-131).

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», а отже і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

При цьому, законними та обґрунтованими визнаються і висновки суду першої інстанції в частині вирішення питання про самостійне виконання покарань, призначених ОСОБА_6 за вироками Рахівського районного суду Закарпатської області від 05.09.2022 та від 27.09.2022, які сторонами кримінального провадження не оспорюються.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого у кримінальному провадженні судового рішення (вироку), та які б слугували безумовною підставою для його зміни чи скасування, у тому числі й з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

З цих підстав, апеляційна скарга, доводи якої визнаються безпідставними й такими, що не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягає, а вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_6 як законний та обґрунтований підлягає залишенню без змін.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 11.01.2023, щодо ОСОБА_12 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді