УХВАЛА

16 травня 2024 року

м. Київ

справа № 705/4818/20

провадження № 51-2568 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року щодо нього,

установив:

до Касаційного кримінального суду звернувся засуджений із касаційною скаргою на вказані судові рішення в якій порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого належить залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді у суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Як убачається із змісту касаційної скарги засуджений порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку, вказуючи на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, яка, на його думку, вплинула на вирішення питання про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та неповноту судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Водночас вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.

Однак засуджений не зазначає, які порушення допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку.

Крім того, вказуючи на незаконність вироку скаржнику необхідно зазначити які конкретно істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у взаємозв`язку з положеннями ст. 415 КПК України, були б підставами для скасування саме вироку суду першої інстанції, та які, не можуть бути виправлені в апеляційному порядку.

У разі відсутності зазначених підстав для скасування вироку, навести аргументи щодо незаконності лише ухвали суду апеляційної інстанції з підстав ст. 419 КПК України.

Також, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено положеннями ст. 436 КПК України. Відповідно до вказаної статті суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення

Проте вимоги засудженого до суду касаційної інстанції не конкретизовані, а отже не відповідають положенням ст. 436 КПК України.

Як убачається із змісту прохальної частини скарги засуджений порушує кілька питань: про скасування судових рішень, не вказуючи наслідки касаційного розгляду та, одночасно, зміну судових рішень, зокрема, просить зменшити міру покарання, що позбавляє суд встановити дійсну позицію засудженого.

Крім того, вказуючи про можливість фактично зміни судових рішень шляхом пом`якшення покарання, у мотивувальній частині скарги зазначає про невинуватість у вчинені кримінального правопорушення, що суперечить вимогам про зміну судових рішень.

Крім того, касаційна скарга не відповідає вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України, оскільки до неї не додано копій судових рішень, які оскаржуються.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведе колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого належить залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції засудженим має бути підтверджено, що він не пропустив цей строк.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 грудня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року щодо нього залишити без руху, надавши скаржнику п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5