ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м.Кривий Ріг

27 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг матеріали кримінального провадження № 0000316 за ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України відносно ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік,

- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття покарання, у виді обмеження волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 , 04.09.2023 року в денний час доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), проходячи по АДРЕСА_2 , біля магазину «Варус» ТОВ «Омега», в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, знайшов на землі загублений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 19.01.1998 Долинським РВ УМВС України в Кіровоградській області та поклав його до своєї кишені, тим самим почав зберігати його при собі з метою подальшого підроблення та використання. Після чого направився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в той же день підробив бланк вищевказаного паспорту шляхом видалення первинної фотокартки власника, яка розміщена на третій сторінці паспорту, без пошкодження його бланку, та на їх місце вклеїв нову фотокартку із власним зображенням.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-23/32457-ДД від 26.09.2023 року на третій сторінці бланку паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виданого 19.01.1998 року Долинським РВ УМВС України в Кіровоградській області, мала місце заміна фотокартки власника: первинна фотокартка власника була видалена, а на її місце наклеєна нова фотокарточка.

Крім того, ОСОБА_7 , 15.09.2023 о 13:50 годин, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , маючи при собі підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 19.01.1998 року Долинським РВ УМВС України в Кіровоградській області, на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час розгляду справи про адміністративне правопорушення з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, проявив вищезазначений паспорт для підтвердження своєї особи працівниками Криворізького МВ УПО в Дніпропетровській області, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-23/32457-ДД від 26.09.2023 року на третій сторінці бланку паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виданого 19.01.1998 року Долинським РВ УМВС України в Кіровоградській області, мала місце заміна фотокартки власника: первинна фотокартка власника була видалена, а на її місце наклеєна нова фотокарточка.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій, вважає, що вирок є незаконним та таким, що підлягає зміні в частині призначеного покарання, просить вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання; вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки; на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України; в іншій частині вирок суду просить залишити без змін.

.

Обвинувачений ОСОБА_7 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання приймати участь під час апеляційного розгляду не надходило. Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просив розглядати справу без участі обвинуваченого, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 ніким не оскаржується, в тому числі і обвинуваченим, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, а також п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Верховний Суд України у правовому висновку щодо застосування положень ст. 69 - 1 КК України своїм рішенням від 14.04.2016 року констатував, що неможливість застосування положень ст.69-1 КК України до осіб, які вчинили злочини за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, коли збитки або шкоду злочином заподіяно не було, порушує принцип справедливості, обмежує принципи рівності та індивідуалізації юридичної відповідальності, оскільки ступінь суспільної небезпечності злочинів без заподіяння збитків або шкоди значно нижчий, ніж злочинів, якими такі збитки або шкоду було заподіяно.

З вироку суду І інстанції вбачається, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України, визнав у повному обсязі. Злочинними діями ОСОБА_7 матеріальної шкоди не заподіяно. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відніс щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд І інстанції помилково, усупереч зазначеним вимогам, призначив максимальне покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, в той час як суд І інстанції мав керуватись вимогами статті 69-1 КК України і призначити покарання не більше, ніж дві третини максимального строку, а саме не більше як 1 рік 4 місяці обмеження волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, вважається застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора є слушною та обґрунтованою, яка підлягає задоволенню, а вирок суду І інстанції зміні в частині призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 рокувідносно ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за:

- ч.1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: