справа № 274/4793/24
провадження № 1-кс/0274/1088/24

У Х В А Л А
06.06.2024 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бердичева Житомирської області, українцю, громадянину України, з вищою освітою, розлученому, працюючому охоронцем в ТОВ "Гарбіс-охорона", зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
в с т а н о в и в :
06.06.2024 р. ст.слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного насильницького особливо тяжкого злочину, а саме: у незакінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Санкцією ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п"ятнадцяти років.
Також орган досудового розслідування в клопотанні посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи ступінь суспільної небезпечності та ступінь тяжкості вчиненого злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , міру покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, який не має стійких соціальних зв`язків, оскільки неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, який за місцем проживання систематично вчиняє домашнє насильство стосовно своєї співмешканки, яка є свідком в даному кримінальному провадженні, та її сина (потерпілий), тому існують наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним вище.
04.06.2024 р. о 20 год. 20 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
В судовому засіданні прокурор повністю підтримала клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні. Зазначила, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи дані про підозрюваного ОСОБА_5 , останній, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні у своєму виступі заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що він не погоджується з такою кваліфікацією кримінального правопорушення. Замаху на вбивство не було. Він оборонявся від потерпілого. Запевнив суд, що не має наміру втікати, буде з"являтися до слідчого та суду. Зазначив, що у потерпілого є інше місце проживання, він має квартиру у м. Бердичеві, там він буде проживати. Запевнив, що не буде впливати на співмешканку, яка є свідком у даному кримінальному провадженні, оскільки вона сама вибере, з ким буде проживати. Вона має інше житло, а саме квартиру в АДРЕСА_2 . Додатково пояснив, що з 2021 року по теперішній час працює охоронцем в ТОВ "Гарбіс-охорона" у м. Київ. Графік роботи вахтовий. Будинок, в якому він проживає та сталася вказана подія, належить йому. Зі співмешканкою вони проживають з 2020 року. Раніше до адміністративної відповідальності, зокрема, за насильство в сім"ї, він не притягався. Були випадки, коли потерпілий сварився зі своєю матір"ю, тоді він заступався за нею. Співмешканка та її син не працюють, живуть за його кошти. Алкоголь він вживає, але не часто. З 24 років хворіє, більше 10 років має хронічну хворобу ніг. Витрачає орієнтовно 500 грн. щомісяця на лікування. Також на утриманні має матір, яка є інвалідом ІІІ-ї групи, проживає одна у м. Бердичеві, до якої він їздить два рази на тиждень допомагати. Також він має рідного брата, дружина якого померла, який на утриманні має троє дітей. Брат на даний час перебуває у Польщі. Просив застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні у своєму виступі заперечив проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що підозра є необґрунтованою. Жодний з ризиків не доведений. Відсутні підстави утримувати підозрюваного ОСОБА_5 під вартою. Підозра ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення. Зазначив, що не погоджується з кваліфікацією кримінального правопорушення. Ризики, зазначені у клопотанні, впливають тільки на тяжкість злочину. Замах на вбивство не доведений. Особа вважається невинуватою, поки не буде вироку суду. Просив врахувати, що ОСОБА_5 раніше не судимий, йому відомі наслідки у разі його переховування від поліції та суду, оскільки він бувший працівник правоохоронних органів. Просив звернути увагу на наявність заяви від потерпілого ОСОБА_7 , що вказує на те, що вплив на потерпілого та свідків не підтверджено. Також підозрюваний потребує лікування, оскільки має проблеми з ногами. Має постійне місце проживання та місце роботи. Просив обрати відносно підозрюваного домашній арешт у нічний час або інший запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснила, що дана подія сталася між її співмешканцем та її сином вперше. До цього часу у них були добрі відносини, сварок між ними не було. В той день свідок почула, як син попросив у ОСОБА_5 кошти на цигарки, потім почула крик. Зайшовши до них в коридор, побачила, що син лежав на підлозі, був у крові, а співмешканець тримав над ним сокирку. Вона викликала "102", оскільки син був у крові, також щоб припинити сварку. Зазначила, що не бачила, як наносилися удари. Додатково пояснила, що раніше між її співмешканцем та її сином конфліктів не було. Сварки були лише у неї з сином. На день розгляду клопотання син перебуває у реанімаційному відділенні, при свідомості. Зазначила, що заяву син написав самостійно, без будь-якого впливу та тиску на нього. Також зазначила, що співмешканець працює в м. Києві охоронцем, має вахтовий графік роботи. У нього, дійсно, хвороба ніг, він потребує лікування. Вона йому робить перев"язки на ногах. Між нею та співмешканцем виникають сварки на побутовому рівні. Зазначила, що їй однаково важливі ці двоє людей. Приблизно 6 місяців вона з сином не працюють, живуть за кошти ОСОБА_5 . Також зазначила, що надавала покази слідчому, перебуваючи у стані незначного алкогольного сп"яніння. Просила не обирати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки турбується за його стан здоров"я (проблеми з ногами).
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголошує, що, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
05.06.2024 р. о 20-30 год. згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, фактично було затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.06.2024 р. близько 19:00 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , де проживав разом зі співмешканкою ОСОБА_8 та її сином ОСОБА_7 , з яким у нього виникли неприязні відносини. В цей час та місці у ОСОБА_5 на ґрунті неприязних стосунків виник умисел на вбивство ОСОБА_7 . Після чого, він, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , взяв сокиру та, тримаючи її в правій руці, підійшов до лежачого на дивані в кімнаті ОСОБА_7 , після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 , стягнув останнього з дивану на підлогу та сокирою, яку продовжував утримувати в правій руці, почав наносити численні удари в місця розташування життєво важливих органів останньому - голову. Однак, ОСОБА_5 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки в конфлікт втрутилася ОСОБА_8 , яка відтягнула ОСОБА_5 від потерпілого, забрала сокиру, викликала працівників поліції, таким чином, припинивши злочинні дії ОСОБА_5 .
У результаті вказаних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани чола, ран волосяної частини голови зліва, рани вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у незакінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:
- рапортом оперативного чергового Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 04.06.2024 р., в якому зафіксовано повідомлення зі служби «102» про те, що заявниця повідомила, що вітчим щойно під час вчинення фізичного домашнього насильства наніс тяжкі тілесні ушкодження сокирою її сину ОСОБА_7 , порубав ноги та наніс удари по голові;
- протоколом огляду місця події від 04.06.2024 р., в ході якого було оглянуто приміщення будинку АДРЕСА_1 , виявлено плями речовини бурого кольору, сокиру, тобто зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом прийняття повідомлення про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_7 від 05.06.2024 р.;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.06.2024 р.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.06.2024 р.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.06.2024 р.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.06.2024 р.,
- іншими матеріалами кримінального провадження.
Також під час досудового розслідування встановлено наявність ймовірного ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, встановлено можливість впливу на свідка ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні. Вказана можливість такого впливу є ймовірною, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, підозрюваний, потерпілий та свідок проживають однією родиною, за однією адресою тривалий час. В їхній родині панують добрі відносини, конфліктів такого роду раніше в їхній родині не було. Встановлено, що вони підтримують дружні відносини. Також встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 має інше місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де може проживати, свідок ОСОБА_8 також має будинок в АДРЕСА_2 (вказане було встановлено у судовому засіданні). Таким чином, у свідка та у потерпілого є можливість вибрати собі місце проживання за іншою адресою. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що ризик впливу на свідка ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 не виключений.
Також слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного насильницького особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме у незакінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Злочин є насильницьким, життя людини є найвищою соціальною цінністю.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено наявності інших ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні.
Зокрема, слідчим суддею в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 станом на 06.06.2024 р. має постійне місце реєстрації, за яким проживає, починаючи з 16.03.2012 року, за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, починаючи з 2020 року, він проживає разом з цивільною дружиною ОСОБА_11 та її сином ОСОБА_7 .
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , хоча розлучений, однак має стійкі соціальні зв"язки, оскільки має рідного брата; з 2020 року проживає разом зі співмешканкою ОСОБА_8 , яка разом з її сином перебувають на його утриманні (вказаний факт був встановлений в судовому засіданні). Встановлено, що на утриманні у підозрюваного також перебуває його матір, яка є інвалідом ІІІ-ї групи, потребує постійної допомоги від сина ОСОБА_5 . Підозрюваний ОСОБА_5 працевлаштований, працює охоронцем у ТОВ "Гарбіс-охорона" у м. Києві. Має вахтовий графік роботи.
Слідчий суддя приймає до уваги й той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має позитивну характеристику, також має хворобу ніг.
Окрім того, слідчий суддя приймає до уваги долучену до матеріалів справи заяву від потерпілого ОСОБА_7 від 06.06.2024 р., яка написана ним власноруч, в якій зазначено, що потерпілий ніяких претензій з приводу заподіяння йому тілесних ушкоджень до ОСОБА_5 не має, просить не обирати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати інший запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою.
Факти вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства відносно свідка (співмешканки) ОСОБА_8 та її сина (потерпілого) ОСОБА_7 , на що посилається слідчий у клопотанні, жодними доказами не доведені. Як було встановлено в судовому засіданні, раніше в родині сварок та конфліктів не виникало, зокрема, між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 Були тільки побутові сварки між чоловіком та дружиною.
На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до переконання, що інші ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурором під час розгляду клопотання також не доведені і в клопотанні слідчим належним чином не обґрунтовані.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до переконання, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п"ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.
Оскільки прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, але не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя застосовує положення ч. 3 ст. 194 КПК України та вважає достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 3 ст. 194 КПК України.
Сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення ОСОБА_5 суворого покарання за відсутності доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.
При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя оцінив в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, та враховує наявність у підозрюваного місця реєстрації, за яким він проживає разом зі співмешканкою та її сином, який на утриманні має матір (інваліда ІІІ-ї групи), який має посередню характеристику, наявність місця працевлаштування, відсутність судимостей, незадовільний стан здоров"я (хворобу ніг), а також наявність заяви потерпілого ОСОБА_7 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов"язаного з триманням під вартою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 181, 184, 186, 193-194, 196-197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня;
- зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він перебуватиме під домашнім арештом ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді, покладаються на підозрюваного ОСОБА_5 згідно ст. 194 ч. 6 КПК України, на строк не більше двох місяців, тобто до 06 серпня 2024 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Бердичівського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Житомирській області.
Згідно ст. 181 ч. 4 КПК України орган національної поліції зобов"язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.
Копію ухвали вручити підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1