Справа180/396/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2023 року за № 0000554, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Запоріжжя, громадянин України, неодружений, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючий, не є особою з інвалідністю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимий:

- 23.03.2010 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;

- 30.11.2010 Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.389 КК України до 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком суду від 23.03.2010 - до остаточного покарання у вигляді арешту на строк 4 місяці 23 дні;

- 07.04.2011 Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71, 72 КК України частково приєднано покарання за вироком суду від 30.11.2010 - до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Звільнений 24.04.2013 умовно-достроково з Вольнянської ВК №20 Запорізької області;

- 19.04.2021 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.296, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Дніпровським апеляційним судом змінено вирок в частині призначення покарання звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2023 року приблизно о 15:50 годині ОСОБА_3 знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де на землі побачив банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_5 та є офіційним документом, що надає доступ до банківського рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_5 , у зв`язку з чим у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на привласнення вказаної банківської картки.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на привласнення офіційного документу, 19.12.2023 року приблизно о 15:55 годині ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, умисно, з корисливих мотивів взяв зазначену пластикову банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 та згідно зі ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, та таким чином привласнив її.

Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився привласненим майном на власний розсуд.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України як привласнення офіційного документу.

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, строк дії якого продовжено на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-IX.

19.12.2023 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_3 знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів зі знайденої та привласненої банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

В цей же день, тобто 19.12.2023 року приблизно о 16:05 годині ОСОБА_3 біля будинку АДРЕСА_4 зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , якого під час спілкування ввів в оману, повідомивши, що банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 належить йому, та запропонував піти разом до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , щоб придбати тютюнові вироби. В свою чергу ОСОБА_7 , будучи введеним в оману, вважаючи дії ОСОБА_3 правомірними, відповів йому згодою.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 19.12.2023 року передав викрадену банківську картку ОСОБА_5 знайомому ОСОБА_7 для того щоб він в подальшому розраховувався вказаною банківською карткою.

Після цього, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 , який утримував при собі банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , прийшли до магазину «Астрея», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_3 , бажаючи заволодіти й розпорядитися грошовими коштами, що знаходились на банківському рахунку, з корисливих мотивів, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з використанням вищевказаної банківської картки о 16:12 та о 16:13 годині провів транзакції, як оплату вартості товару, на загальну суму 353,00 грн., чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, 19.12.2023 року близько 16:20 години прийшов до аптеки «Рецептіка», що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , та, бажаючи заволодіти й розпорядитися грошовими коштами, що знаходились на банківському рахунку, з корисливих мотивів, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з використанням банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , о 16:22 та о 16:23 годині провів транзакції, як оплату вартості товару, на загальну суму 299,31 грн., чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, 19.12.2023 року близько 16:25 години разом з ОСОБА_7 прийшов до кіоску «М`ясна лавка», що знаходиться біля будинку за адресою: АДРЕСА_4 , та, бажаючи заволодіти й розпорядитися грошовими коштами, що знаходились на банківському рахунку, з корисливих мотивів, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з використанням банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , о 16:26 годині провів транзакцію, як оплату вартості товару, на суму 241,40 грн., чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, 19.12.2023 року близько 16:32 години разом з ОСОБА_7 прийшов до магазину «Вацак», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та, бажаючи заволодіти й розпорядитися грошовими коштами, що знаходились на банківському рахунку, з корисливих мотивів, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з використанням банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , о 16:34 годині провів транзакцію, як оплату вартості товару, на суму 472,00 грн., чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, 19.12.2023 року передав викрадену банківську картку ОСОБА_5 знайомому ОСОБА_7 для того, щоб він в подальшому розраховувався вказаною банківською карткою.

Після цього, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 19.12.2023 року приблизно о 16:40 годині прийшов до торгівельного кіоску, що знаходиться біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та, бажаючи заволодіти й розпорядитися грошовими коштами, що знаходились на банківському рахунку, з корисливих мотивів, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з використанням банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , о 16:42 годині провів транзакцію, як оплату вартості товару, на суму 752,00 грн., чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Загалом ОСОБА_3 викрав з банківської картки банку АТ «Ощадбанк» грошові кошти в сумі 2117,71 гривень, що належать ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, надав показання, якими підтвердив фактичні обставини їх вчинення, викладені в обвинувальному акті. Розповів, що у грудні 2023 року, точної дати не пам`ятає, вийшов з квартири до магазину і по дорозі побачив на землі банківську картку, підняв її та, перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, вирішив спробувати розрахуватися за допомогою знайденої картки за товар в магазині. Спочатку придбав в магазині «Астрея» дві пачки сигарет, а далі купував продукти харчування та ліки в інших магазинах, що на АДРЕСА_4 . Після цього картку зламав і викинув. Свою вину визнає в повному обсязі. Щиро розкаюється.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і постановив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

За результатами дослідження обвинувального акту, на підставі показань обвинуваченого, які є чіткими, послідовними, і такими, що не суперечать обставинам кримінального правопорушення, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування та прокурором: за ч.1 ст.357 КК України привласнення офіційного документу; за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин (ч.4 ст.185 КК України) та кримінальний проступок (ч.1 ст.357 КК України).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Зважаючи на ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, їх обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України з урахуванням положень ст.70 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, визнав свою вину, надав зізнавальні показання, а також те, що потерпіла на суворому покаранні не наполягає, про що зазначила у своїй заяві. У зв`язку з цим, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ст.75 КК України щодо звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

З метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти обов`язки, що обмежують права обвинуваченого згідно зі ст.76 КК України.

Матеріальна шкода, завдана потерпілій ОСОБА_5 кримінальними правопорушеннями, не відшкодована.

Цивільний позов не заявлений.

Судові експертизи не проводились.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі,

- за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- оптичні носії інформації диски DVD-R з відеозаписами з магазину та складського приміщення за адресами: АДРЕСА_5 , від 19.12.2023 року,

- чеки з магазинів № 021227 від 19.12.2023 року № від 19.12.2023 року, №№ 790, 791 від 19.12.2023 року,

- копії чеків з додатку АТ «Ощадбанк», виписка по картковому рахунку

залишити в матеріалах судової справи.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1