Дата документу 18.04.2024
Провадження № 1-кс/334/983/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, громадянина України, який має вищу освіту, військовослужбовця, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

установив:

Відповідно до клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що 01 грудня 2023 року, приблизно о 17 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині пр. Соборного зі сторони вул. Української в напрямку вул. Запорізької, зі швидкістю не менш 94,53 км/год., що перевищує максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті м. Запоріжжя 50 км/год.

Попереду, у попутному з водієм ОСОБА_5 напрямку, праворуч від нього по сусідній смузі, здійснював рух невстановлений легковий автомобіль, водій якого перед нерегульованим пішохідним переходом, що розташований в районі буд. АДРЕСА_2 та позначений дорожньою розміткою 1.14.2 «Зебра» ПДР України і дорожніми знаками 5.38.1., 5.38.2 «Пішохідний перехід» ПДР України, почав зменшувати швидкість свого руху, а у подальшому повністю зупинився, надаючи перевагу в русі пішоходу ОСОБА_8 , яка вийшла на вказаний нерегульований пішохідний перехід та рухався по ньому, справа-наліво за напрямком його руху.

Під час руху, по вищевказаному проспекту, водій ОСОБА_9 , наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу з перевищенням швидкості руху в населеному пункті, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити, що попереду, справа від нього на сусідній смузі, перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість свого руху транспортний засіб, а також маючи можливість своєчасно застосувати міри гальмування, аж до зупинки транспортного засобу, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух, внаслідок чого виїхав на пішохідний перехід, де передньою частиною кузова керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п.18.4, 12.2, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 12.2.: «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

- п. 12.4.: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.»;

- п. 12.9.: Водієві забороняється:

б)«перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.»;

- п. 18.4.: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «поєднаної тупої травми голови, тулуба і кінцівок: перелом тім`яної кістки праворуч з переходом лінії перелому на луску і соскоподібний відросток скроневої кістки праворуч, клиноподібну кістку, задню і латеральні стінки основної пазухи праворуч з утворенням геморагічних вогнищ забою лобної-скроневої частки ліворуч, скроневої частки праворуч, субарахноїдального крововиливу, субдуральної гематоми праворуч, рана в ділянці лоба зліва; перелом задньої дужки тіла С6 зліва, перелом поперечного відростка тіла С7 зліва, ознаки пристінкового пневматороксу праворуч, контузії правої легені, ателектазу нижньої частки праворуч; перелом діафізу обох кісток лівої гомілки з розвитком явищ дихальної недостатності та коми», які в сукупності кваліфікуються як ТЯЖКІ тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя.

16 квітня 2024 року водію ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2023, в ході проведення якого зафіксовано погодні та дорожні умови, слідову інформацію, механічні пошкодження та кінцеве положення автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.12.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.12.2023;

- висновком судової фототехнічної експертизи № СЕ-19/108-23/20600-ФП від 04.01.2024;

- висновком судово-медичної експертизи № 366 п від 28.03.2024;

- висновком інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортного засобу»

№ СЕ-19/108-23/19726-ІТ від 24.01.2024;

- висновком інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» № СЕ-19/108-24/603-ІТ від 23.02.2024.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, а також попередження намагань переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищувати, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно пливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання з підстав викладених вище.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, враховує, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинні вирішуватися судом під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікації її дій, а лише на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Оцінюючи надані слідчим докази, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати підозру оголошену ОСОБА_5 обґрунтованою.

Вирішуючи питання стосовно обґрунтованості клопотання слідчого, слідчий суддя враховує ті факти, що підозрюваний дійсно може спілкуватись із свідками чи потерпілими у кримінальному провадженні, що може перешкодити інтересам слідства, а також може ігнорувати виклики слідчого чи прокурора.

Керуючись статями 176-178, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0002430 від 01.12.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строків досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, строком до 16.06.2024 року включно:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, за телефонним або за іншим, встановленим законом, викликом у встановлений час;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 16 червня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1