Справа № 932/4668/21
Провадження № 1-в/192/57/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області заяву районного психіатра Комунального некомерційного підприємства «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради ОСОБА_3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Майорка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_3 ,

особи, до якої застосовані заходи медичного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Районний психіатр КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» - ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про припинення застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На обґрунтування заяви послалась на те, що з 28 вересня 2021 року ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у психіатра КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» з діагнозом: помірна розумова відсталість, до якого застосовано примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку згідно ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2021 року.

07 березня 2024 року був проведений психіатричний огляд ОСОБА_4 , згідно якого останній за своїм психічним станом не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Тому районний психіатр просила задовольнити заяву та припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні районний психіатр заяву підтримала та пояснила суду, що з питанням про продовження строку надання ОСОБА_4 примусового лікування не зверталася до суду у зв`язку з тим, що останній з 01 листопада 2021 року по 15 січня 2024 року не мешкав за місцем своєї реєстрації та не з`являвся до районного психіатра.

Прокурор, законний представник та захисник ОСОБА_4 проти задоволення заяви не заперечували, а ОСОБА_4 в судовому засіданні свою позицію по заяві висловити не зміг за станом здоров`я.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

У судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2021 року до ОСОБА_4 було застосовано примусові заходи медичного характеру, а саме: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем мешкання у КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» (а.с. 9-10).

Відповідно до Висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 41 від 07 березня 2024 року, у зв`язку зі стабільністю стану пацієнта, що спостерігається як мінімум впродовж останніх 6 місяців відсутністю значних коливань в його емоційно-вольовій сфері, агресивних та ауто агресивних тенденцій, доцільно припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги (а.с.4-8).

Суд, вислухавши районного психіатра та дослідивши Висновок комісії лікарів вважає, що в судовому засіданні не знайшла своє підтвердження та обставина, що психічний стан ОСОБА_4 покращився та залишається стабільним на протязі тривалого часу, оскільки в заяві вказано про те, що ОСОБА_4 в період з 01 листопада 2021 року по 15 січня 2024 року не мешкав за місцем своєї реєстрації та не з`являвся до районного психіатра, що також підтвердила районний психіатр у своїх поясненнях.

Однак у дослідженому судом Висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 41 від 07 березня 2024 року вказано, що стабільний стан пацієнта спостерігається як мінімум впродовж останніх 6 місяців, що є суперечливим та не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, її захисника або законного представника у разі, якщо така особа за станом свого здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного нею незалежного лікаря-психіатра. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Районний психіатр ОСОБА_3 посилалася на те, що не зверталася до суду з заявою про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не мешкав в період з 01 листопада 2021 року по 15 січня 2024 року на території Солонянського району та не звертався до районного психіатра, а отже районним психіатром не виконувалася ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2021 року, якою до ОСОБА_4 було застосовано примусові заходи медичного характеру, а саме: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем мешкання у КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» (а.с. 9-10).

Суд не приймає такі посилання районного психіатра, оскільки вони обґрунтовані положеннями ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу». Однак застосування примусових заходів медичного характеру регламентовано ст. ст. 94-96 КК України та ст. ст.513, 514 КПК України, до яких не вносилися зміни у зв`язку оголошенням воєнного стану на території України.

Адміністрація КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради» не має права без відповідного судового рішення втручатися в перегляд питання про надання ОСОБА_4 психіатричної допомоги. У цьому полягає судовий контроль по застосуванню примусових заходів медичного характеру, як гарант дотримання прав і свобод хворого.

Тому відповідно до ст. 95 КК України, ОСОБА_4 підлягав огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. Однак, районний психіатр з 21 вересня 2021 року жодного разу не зверталася до суду з відповідною заявою в порядку ст. 95 КК України, що суд визнає порушенням прав ОСОБА_4 та норм КК України та КПК України.

Стосовно пояснень районного психіатра щодо зміни місця мешкання ОСОБА_4 , то суд зазначає що в такому разі психіатр зобов`язана була повідомити органи прокуратури та поліцію про те, що ОСОБА_4 не з`явився на черговий огляд та без повідомлення психіатра змінив свої місце мешкання, а після з`ясування нового місця мешкання передати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2021 року до медичного закладу за новим місцем мешкання ОСОБА_4 .

Згідно Висновку за результатами службової перевірки від 28 травня 2-024 року встановлено порушення лікарем-психіатром ОСОБА_3 вимог законодавства та посадової інструкції через невиконання вимог ст. 95 КК України.

Під час розгляду заяви про припинення застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку судом встановлено, що з боку КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради», який надає особі психіатричну допомогу ОСОБА_4 відбувалося систематичне порушення вимог ст. 95 КК України та ст. 514 КПК України, а тому з метою припинення таких порушень суд вважає за доцільне роз`яснити районному психіатру - ОСОБА_3 обов`язок дотримуватися вимог ст. 95 КК України під час вирішення питання про продовження, зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 7 « Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: 1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК України, а також запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України. Враховуючи те, що досягнення цієї мети пов`язане одночасно з комплексом заходів соціальної реабілітації та з медикаментозним й іншим медичним впливом на здоров`я осіб, до здійснення якого зобов`язують судові рішення, суди повинні суворо додержувати вимоги законодавства, що регулює застосування примусових заходів медичного характеру та примусового лікування, підвищувати рівень судового розгляду справ зазначеної категорії, забезпечувати постановлення законних і обґрунтованих судових рішень.

Суд вважає, що оскільки з боку КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради» (лікаря-психіатра), який надає психіатричну допомогу ОСОБА_4 відбувалося систематичне порушення вимог ст. 95 КК України та ст. 514 КПК України, тому з метою припинення таких порушень, а також на підставі Висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 41 від 07 березня 2024 року ОСОБА_4 слід припинити застосування примусових заходів медичного характеру.

Частиною 3 ст. 95 КК України передбачено, що у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

Тому суд вважає доцільним вирішити питання про передачу ОСОБА_4 на піклування його опікуна ОСОБА_6 з обов`язковим лікарським наглядом у зв`язку з припиненням застосування примусових заходів медичного характеру в примусовому порядку.

На підставі викладеного, ст. 95 КК України та керуючись ст. 514 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви районного психіатра Комунального некомерційного підприємства «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради ОСОБА_3 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 на підставі Висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 41 від 07 березня 2024 року.

Роз`яснити районному психіатру Комунального некомерційного підприємства «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради ОСОБА_3 обов`язок дотримуватися вимог ст. 95 КК України під час вирішення питання про продовження, зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру.

Передати ОСОБА_4 на піклування ОСОБА_6 з обов`язковим лікарським наглядом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1