Провадження 1-в/193/161/24
У Х В А Л А

іменем України

03 липня 2024 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника Софіївської ВК №45 _ ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання,

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2024 року на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Софіївська ВК (№ 45)», згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Засуджений під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, зазначив, що перебуваючи у місцях позбавлення волі належні висновки зробив.

Представник виправної колонії в судовому засіданні висловив думку про прийняття рішення за клопотанням засудженого на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання засудженого, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_5 по даній справі засуджений 16.07.2020 р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 121 ч.1 ; ст. 358 ч.1 КК України. На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 ч.1КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 27 грудня 2011 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання: 02.05.2020. Кінець строку: 02.10.2025 року

ОСОБА_5 фактично відбув 2/3 частини покарання.

Крім того, ОСОБА_5 6 раз раніше був також неодноразово засуджений, зокрема:

1) 31.08.1994 року Мурманським обласним судом Росії за ст. 103,143 ч. 1, 206 ч. 2 КК Росії до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. Звільнений 14.02.2000 умовно - достроково невідбута частина 1 рік 7 місяців 14 днів;

2)22.03.2001р. Генічеським районним судом Херсонської області за ст. 206 ч.3 КК України на строк 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.08.2002 року по закінченню строку покарання;

3)30.05.2003р. Генічеським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.2 КК України на строк 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Даних про звільнення не має;

4)14.07.2006р. Генічеським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.3 КК України на строк 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Даних про звільнення не має;

5)11.12.2006р. Херсонським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.3; 186 ч.3 КК України на строк 4 роки позбавлення волі. Звільнений 07.11.2008 року ухвалою Суворовського районного суду Херсонської області від 30.10.2018 року на підставі ст. 81 КК України умовно - достроково невідбута частина 8 місяців 18 днів;

6)27.12.2011р. Генічеським районним судом Херсонської області за ст. 115 ч. 1 КК України на строк 14 років позбавлення волі. Звільнений: 23.03.2018 р ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 13.03.2018 р. умовно- достроково на строк 3 роки 4 місяці.

Невідбутий термін покарання складає 1 рік 2 місяці 21 день.

ОСОБА_5 з 17 вересня 2020 року міру кримінального покарання відбував в державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)». Під час утримання покарання в установі характеризувався позитивно. Має два погашених стягнень у встановленому законом порядку та три заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У стосунках з персоналом установи виконання покарань не допускає випадків нетактовної поведінки. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дотримується встановлених правил санітарії та гігієни. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує згідно графіка, до їх виконання ставиться сумлінно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, зарахований до програми диференційованого виховного впливу (Правова просвіта), підтримує соціально-корисні зв`язки з друзями шляхом телефонних переговорів. Відповідно до висновку, щодо ступеня виправлення засудженого, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 294/5 від 19.01.2023, засуджений не довів своє виправлення.

На підставі ч. 2ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться впостанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини, дані засудженого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, при цьому вже тричі звільнявся умовно-достроково від відбування покарання та відповідних висновків для себе не зробив і продовжував після застосування умовно-дострокового звільнення злочинну діяльність, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і умовно-дострокове звільнення засудженого буде суперечити досягненню мети покарання, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав передбачених ст.81 КК України для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , оскільки останній на момент розгляду судом цього клопотання своє виправлення не довів.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали.

Повний текст ухвали суду оголошено 05 липня 2024 року о 10:40 год.

Суддя ОСОБА_1