Справа № 296/4547/24
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Житомира, з середньою спеціальною освітою, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні №0000445 від 24.08.2023, -

встановив:

Прокурор відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира з вказаним клопотанням, відповідно до змісту якого просить продовжити строк застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби терміном на 60 днів з покладенням процесуальних обов`язків, визначених ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 22.03.2024.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначила, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000445 від 24.08.2023, за фактом незаконного придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, а також незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збуту психотропної речовини - амфетаміну на території м.Житомира за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.311, ч.ч.1, 2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел спрямований на незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин та усвідомлюючи, що самостійно він не зможе забезпечити безперебійну злочинну діяльність у вказаній сфері у необхідних обсягах, вступив у попередню змову із ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Не припиняючи своїх злочинних дій, не пізніше 02.12.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи у підвальному приміщенні АДРЕСА_2 продовжуючи злочинні дії спрямовані на незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, використовуючи складові частини, пристосовані знаряддя та засоби, повторно незаконно виготовив психотропну речовину - амфетамін, обіг якої обмежено, масою не менше 0,1463 г, яку незаконного зберігав для подальшого збуту ОСОБА_4 .

Реалізуючи злочинний умисел спрямований на незаконний збут психотропних речовин за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , не пізніше 05.12.2023, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку отримала для подальшого збуту від ОСОБА_5 психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

В подальшому, 05.12.2023 о 13 год 28 хв ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_3 , діючи умисно, незаконно збула ОСОБА_8 психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін масою 0,1463 г.

20 березня 2024 року у порядку ст.ст.111, 112, 276-278 КПК України, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

22.03.2024 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, а саме з 20 год 00 хв до 07 год 00 хв.

Необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 прокурор обґрунтовує неможливістю завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, а також продовженням існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України:

- усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового характеру, підозрювана ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду. Про високий ступінь імовірності настання вказаного ризику свідчить відсутність міцних соціальних зв`язків, які на противагу названим вище обставинам могли б стати чинником незалежного виконання підозрюваною своїх обов`язків (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрювана, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, може вчиняти спроби протиправного впливу на свідків кримінального провадження будь-яким шляхом зміни (відмови) від показів. Так, підозрювана ОСОБА_4 може вчиняти спроби спілкуватися зі співучасниками та свідками, які викривають її злочинну діяльність, у тому числі, дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій та попереджати останніх про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрювана може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб (п.3 та п.4 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрювана ОСОБА_4 протягом тривалого часу займалася незаконною діяльністю спрямованою саме на збут психотропних речовин. Не маючи офіційних доходів підозрювана може продовжити незаконну діяльність з метою отримання прибутку (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Прокурор ОСОБА_9 (який входить в групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000445 від 24.08.2023) подав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просить провести без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій розгляд клопотання просить провести без її участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання учасників судового розгляду, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалося

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 6 ст.181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства" "Нечипорук та Йонкало проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Наявні в матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання підтверджують наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 , можливо, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КПК України, що підтверджується, зокрема: повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 20 березня 2024 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуального спостереження за особою від 05 лютого 2024 року; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій пов`язаних з зняттям інформації з електронних комунікаційних мереж від 02 лютого 2024 року; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 14 грудня 2023 року у справі №СЕ-19/106-23/16052-НЗПРАП.

Враховуючи вищевикладене, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія вчинення кримінальних правопорушень, а також достатніх підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_4 причетна до цієї події кримінальних правопорушень.

При цьому, необхідно зауважити, що оцінку обґрунтованості підозри по суті і кінцевий висновок щодо винуватості особи має надати суд під час розгляду справи по суті.

Слідчий суддя зазначає, що заявлені ризики, передбачені п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що: підозрювана ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання, яке їй загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; підозрювана ОСОБА_4 може впливати на інших підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні; підозрювана може продовжити вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, з огляду на обставини кримінального провадження №0000445 від 24.08.2023 та те, що підозрювана немає офіційних джерел доходів, - продовжують існувати.

Разом з тим, суд вважає недостатньо доведеним продовження існування ризику перешкоджання підозрюваною кримінальному провадженню іншим шляхом.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22 березня 2024 року у справі №296/2506/24 до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби за місцем проживання підозрюваної за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 20 травня 2024 року. Покладено на підозрювану ОСОБА_4 наступні процесуальні обов`язки: заборонено підозрюваній без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану; не відлучатись за межі м.Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні за №0000445 від 24.08.2023, коло яких визначає орган досудового розслідування; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України. Строк дії ухвали та обов`язків встановлено до 20 травня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 травня 2024 року у справі №296/4545/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000445 від 24.08.2023 до чотирьох місяців, тобто до 20 липня 2024 року.

Зважаючи на факт продовження строку досудового розслідування до 20 липня 2024 року, наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , думку підозрюваної, яка не заперечує проти продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби та дії покладених на неї ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 22 березня 2024 року у справі №296/2506/24 обов`язків при застосуванні запобіжного заходу, визначених ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, а саме до 14 липня 2024 року включно.

З урахуванням наведеного, клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.cт.177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 22 березня 2024 року у справі №296/2506/24 на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме:

- заборонити підозрюваній без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану;

- не відлучатись за межі м.Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні за №0000445 від 24.08.2023, коло яких визначає орган досудового розслідування;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 15 липня 2024 року включно.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1