Справа № 302/782/24
Провадження № 1-кп/302/120/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2024 рокусмт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження №0000071 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Закарпатської області, Міжгірського району с.Торунь, із повною загально середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27.05.2024 року, біля 11:00 години, ОСОБА_4 , рухаючись на автомобілі марки Рено Кенго державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с.Сойми, Хустського району Закарпатської області, на ґрунті раптово виниклих непорозумінь під час сварки зі своєю дружиною, яка в той час їхала разом з ним, а саме громадянкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканцю АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя зліва та декілька ударів кулаком правої руки в область лівого передпліччя ОСОБА_5 ..

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 , згідно з висновком судового-медичного експерта спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах обличчя в ділянці лівої щоки з переходом на бороду зліва, лівого плеча, лівого передпліччя, дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізм у дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи. По давності вкладаються в час події, яка мала місце 27.05.2024 року та відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, що кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 07.06.2024 року, яка була підписана ним в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. При цьому, ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с.9-10).

Згідно із заявою потерпілої ОСОБА_4 від 07.06.2024 року, потерпіла по справі не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості. При цьому, суд дослідив матеріали кримінального провадження, а саме: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 29.05.2024 року (а.с.1-2), рапорт інспектора - чергового ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 28.05.2024 року (а.с.3), протокол прийняття заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.05.2024 року (а.с.4), письмові пояснення ОСОБА_5 від 28.05.2024 року (а.с.5), письмові пояснення ОСОБА_4 від 28.05.2024 (а.с.6), письмові пояснення ОСОБА_8 від 28.05.2024 року (а.с.7), постанову про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 29.05.2024 року (а.с.11); висновок судово-медичної експертизи № 48-м від 30.05.2024 року відносно потерпілої ОСОБА_5 , складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення СМЕ ОСОБА_9 (а.с.14-15); постанову про визнання ОСОБА_5 потерпілою від 29.05.2024 року (а.с.17), протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 від 29.05.2024 року (а.с.21-22); протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 03.06.2024 року (а.с.23-25); письмові пояснення ОСОБА_4 від 29.05.2024 року (а.с.26-27); повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 04.06.2024 за ч.1 ст.125 КК України (а.с.41-43), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 04.06.2024 року (а.с.44-46); доручення про надання безплатної вторинної правової допомоги по кримінальному провадженню адвокатом ОСОБА_6 від 05.06.2024 № 001-070001669 (а.с.49); характеризуючі матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.28-35).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , матеріали досудового розслідування, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання за скоєне, суд також керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, в ході досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання. Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом встановлено вчинення кримінального проступку щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 на теперішній час ніде не працює, регулярного доходу та постійного джерела прибутку немає, одружений, на його утриманні неповнолітні діти чи непрацездатні особи не знаходяться, особою з інвалідністю ОСОБА_4 не являється, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра він не перебуває. Разом з тим, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце фактичного проживання, за яким характеризується з позитивної сторони, що вбачається з характеристики старости Торунського старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 29.05.2024 року, зокрема ОСОБА_4 за характером спокійний, стриманий, чесний, добросовісний, скарг на його поведінку не надходило (а.с.31).

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, відсутність судимостей, а також щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої ОСОБА_5 , також суд приймає до уваги наявність однієї обтяжуючої покарання обставини, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального проступку у виді громадських робіт, в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (проступків), а також відповідає тяжкості кримінального правопорушення (проступку) та особі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк - 140 (сто сорок) годин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_10