Справа № 589/655/21
Провадження № 1-в/589/112/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.02.2022 за ч. 2 ст. 156 КК України до покарання в виді позбавлення волі на строк 6 років про звільнення від покарання за хворобою,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою в порядку ч.2 ст. 84 КК України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що хворіє на злоякісне новоутворення нижньої частини лівої легені. За станос здоровя не має можливості проживати без сторонньої допомоги, обмежений у фізичних навантаженнях, потребує відповідного харчування та ліків.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник клопотання підтримали. Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, вказуючи на відсутність підстав, передбачених ст. 84 КК України, а саме, що хвороба ОСОБА_5 не мала місце після вчинення злочину або постановлення вироку, факти звернення ОСОБА_5 за медичною допомогою відсутні, будь-яких доказів, в т.ч. медичних довідок та висновків в актуальному стані не надано.

Суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити враховуючи таке.

Статтею 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в переліку захворювань.

Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання затверджений спільним Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України18.01.2000 №3/6 (далі Перелік захворювань).

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із хворобою є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 84 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання за хворобою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1